Справа № 22-а-18792/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів - Верланова С.М., Кулішенка Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Ржищівського міського управління праці та соціального захисту населення на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 13 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ржищівського міського управління праці та соціального захисту населення про стягнення недоотриманих належних сум щорічної допомоги на оздоровлення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивували тим, що вона є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії і відповідно до діючого законодавства має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної допомоги, просили стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової допомоги за 2000-2008 роки.

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 13 січня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Ржищівське міське управління праці та соціального захисту населення просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ої категорії.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому має виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Позивач оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримував державну допомогу значно нижчу, ніж це передбачено ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги за 2008 рік суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про порушення відповідачем норм ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суперечить ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України та Законами України, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції в частині стягнення одноразової допомоги за 2008 рік та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині стягнення одноразової допомоги на оздоровлення в період з 2000 по 2008 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав у грудні 2009 року, а відтак їх право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову суду від 13 січня 2010 року необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати допомоги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Ржишівського міського управління праці та соціального захисту населення задовольнити частково.

Постанову Ржищівського міського суду Київської області від 13 січня 2010 року змінити, скасувавши його в частині стягнення сум одноразової допомоги за 2000-2007 роки, зобовязавши Ржишівського міського управління праці та соціального захисту населення нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням сум фактично проведених виплат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді