Справа № 806/7504/13-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"14" квітня 2016 р. Справа № 806/7504/13-a

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування рішень та акту перевірки ,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08.11.2013 року № , №, № та акт перевірки від 18.10.2013 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2016 року провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління ДФС у Житомирській області в частині скасування акту перевірки від 18.10.2013 року - закрито.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та прийняти нову, якою позов задовольнити та скасувати акт перевірки від 18.10.2013 року. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.10.2013 року уповноваженими особами контролюючого органу була проведена фактична перевірка магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, Житомирська область та належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_4, з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за ціною нижчою за встановлену мінімальну роздрібну ціну відповідно до Постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", а саме: ФОП ОСОБА_4 згідно фіскального чека № 223 від 27.09.2013 року реалізовано вино "Кагор України" за ціною 17,00 грн., також в порушення ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено факт зберігання вина без марок акцизного податку, а саме: "Букет Молдавії" - червоне 1 літр, дата виготовлення - 04.06.2013 року, виробник - ЗАТ "Букет Молдавії", "Букет Молдавії" - біле 1 літр, дата виготовлення - 28.08.2013 року, виробник - ЗАТ "Букет Молдавії", а також в порушення п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині не ведення обліку товарних запасів у встановленому законодавством порядку по місцю реалізації на алкогольні напої та тютюнові вироби, які знаходяться в реалізації - відсутні товарні накладні, що підтверджується описом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що надійшли в реалізацію та на які відсутні документи на отримання.

За результатами перевірки складено акт № 53/21/НОМЕР_3 від 18.10.2013 (далі - акт перевірки, т. І а.с. 10).

На підставі висновків акту перевірки податковим органом було винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми С" № від 08.11.2013 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 988,20 грн.;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 08.11.2013 року № в розмірі 5 000 грн. за продаж алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 08.11.2013 року № в розмірі 8 500 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Позивач оскаржує як акт перевірки так і зазначені податкові повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства - регулюються Податковим кодексом України (далі ПУ України).

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин. При цьому, критерієм розмежування понять нормативного правового акта і ненормативного (індивідуального) правового акта є сфера його дії за суб'єктним складом, оскільки правові акти індивідуальної дії на відміну від нормативних, поширюють свою дію на конкретно визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний правовий акт завжди виражають волю (волевиявлення) уповноваженого суб'єкта права, його владні приписи; мають офіційний характер, обов'язковий до виконання; спрямовані на регулювання суспільних відносин; встановлюють правову норму чи конкретне правовідношення; оформляються у визначеній формі; є юридичними фактами, що спричиняють певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти - породжують права і обов'язки у тих конкретних суб'єктів, яким вони адресовані, у конкретному випадку.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Пункт 13 Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09 містить наступні роз'яснення: "Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Акти перевірки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору. Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо пред'явлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію. Таким чином, якщо предметом позову є скасування акта перевірки суб'єкта владних повноважень, то судам слід відмовляти у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, а відкрите провадження у справі належить закривати на підставі пункту 1 частини першої статті 157 зазначеного Кодексу.".

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог про скасування акту перевірки №53/21/НОМЕР_3 від 18.10.2013 року підлягає закриттю, оскільки акт документальної перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору. Рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС України в даному випадку є відповідні податкові повідомлення-рішення про донарахування податкових зобов'язань на підставі акту перевірки.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "22" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа- підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Малинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області пл.Соборна,10,м.Малин,Житомирська область,11600 Головне управління ДФС у Житомирській області вул.Войкова,7,м.Житомир,10003

- ,