Справа № 826/12487/15
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"14" квітня 2016 р. м. Київ К/800/40947/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Іваненко Я.Л., Пасічник С.С.,

секретар судового засідання Борілло Ю.В.,

за участю представника позивача Жигалюк Ю.С.,

представника відповідача Убогого С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015р. у справі за позовом Державної фіскальної служби України у м.Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві, третя особа - ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року Головне управління Державної фіскальної служби України у м.Києві звернулось до суду з позовом до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві Бялого Максима Глібовича про визнання дій протиправними та скасування постанов.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2015р. позов задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. щодо винесення постанов про накладення штрафу від 26.05.2015р., 10.06.2015р. та закінчення виконавчого провадження від 10.06.2015р. у ВП №45717898 протиправними. Скасовано постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого М.Г. про накладення штрафу від 26.05.2015р., 10.06.2015р. та закінчення виконавчого провадження від 10.06.2015р. у ВП №45717898.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015р. скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Вирішуючи спір та скасовуючи постанови державного виконавця про накладення штрафу та закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не виконав рішення суду у встановлений державним виконавцем строк з поважаних причин, тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанов про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у даній справі має бути Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві, до якого позивач і може звернутися з цим позовом, тоді як посадова особа (державний виконавець) відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві не є органом державної виконавчої служби відповідно до приписів ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", що виключає можливість його участі у даній справі як відповідача.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції є помилковими і не ґрунтуються на матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи, Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві звернулося до суду із позовом до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого М. Г.

Проте, в ході розгляду даної справи суд першої інстанції в судовому засіданні 09.07.2015р. ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінив відповідача Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялого М. Г. на належного відповідача - Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві.

Вказана ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2015р. внесена в журнал судового засідання (а.с. 179).

Заміна відповідача належним відповідачем також підтверджується звукозаписом судового засідання від 09.07.2015р.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що позов заявлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом та допустив заміну відповідача на належного.

Разом з тим, в подальшому при ухваленні постанови по суті позовних вимог суд першої інстанції припустився описки, помилково зазначивши в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2015р., що відповідачем у справі є Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Бялий М. Г.

Виявивши вказану помилку, судом першої інстанції постановлено ухвалу від 18.09.2015р. про виправлення описки, допущеної в постанові від 16.07.2015р.

На час розгляду даної справи в суді касаційної інстанції ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.09.2015р. не скасована та набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходив лише з того, що позов заявлено не до належного відповідача, при цьому не з'ясував належним чином обставини у справі, колегія суддів не може визнати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції законним та обґрунтованим.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованість рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів, від чого залежить правильність правової кваліфікації спору.

Обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли суд повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, коли ці обставини доказані та висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам справи.

З наведених вище мотивів судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За правилами ч.2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015р. скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Іваненко Я.Л.

Пасічник С.С.