Справа № 2-а-6435/11
Суддя: Блажко І. О.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Октябрський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-6435/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2011 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючої судді Блажко І.О. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про визнання дій незаконними, зобов»язання здійснити перерахунок одноразової компенсації за шкоду причинену здоров»ю внаслідок Чорнобильської катастрофи , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у червні 2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про визнання дій Управління праці та Центру в частині не донарахування та недоплати одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров»ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними; зобов»язати Управління праці перерахувати йому - ОСОБА_1 розмір разової компенсації за шкоду заподіяну по втраті здоров»я ( встановлення інвалідності вищої групи) у розмірі відповідно до норм ст.48 Закону України №796-ХП, ст.76 Закону України №39-95, а Центр зобов»зати виплатити йому - ОСОБА_1 борг за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 41 280 грн. 97 коп.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, вказавши що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної в м.Полтаві ради до суду не з»явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника та заперечення в яких просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління відмовити повністю.

Відповідач Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області в судове засідання свого представника не направив, надіславши лист за підписом начальника Центру - ОСОБА_2, в якому просили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю за безпідставністю та розглянути справу без участі представника Центру.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №464601 видане 02 березня 2011 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної в м.Полтаві ради; посвідченням серії А №418931 видане 18 березня 2003 року Полтавською облдержадміністрацією; довідкою МСЕК серії 7-66 ТЕ та довідкою серії 10 ААА №016344 від 01 березня 2011 року.

Відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується в таких розмірах : інвалідам І групи 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІ групи 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи 30 мінімальних заробітних плат. У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Статтями 8, 22 Конституції України закріплюють принцип верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу.

Розміри компенсацій на оздоровлення визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року. В підпункт 11 пункту 28 розділу 2 „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про державний Бюджет України на 2008 рік текст ст.48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в такій редакції: „Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Визнання Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп норм ЗУ „Про державний Бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів", якими призупинялися норми ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати неконституційними, не надає законодавчого права для застосування показника мінімальної заробітної плати, визначеного відповідно до ст.3 ЗУ „Про оплату праці" у розмірах відповідно до ст.73 ЗУ „Про Державний Бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів розрахунковою величиною для визначення розмірів компенсацій і допомоги, передбачених ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначеним Рішенням Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

21 квітня 2011 року ОСОБА_1 звертався з заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради про виплату різниці у компенсаціях одноразової допомоги, так як 13 березня 2003 року йому встановлена 3 група інвалідності, а 01 березня 2011 року встановлена 2 група інвалідності.

Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради від 10 травня 2011 року за №Л-01-04/186-01-06/2 : одноразова компенсація при встановленні 3 групи інвалідності ОСОБА_1 була призначена управлінням праці та соціального захисту населення Київської районної в м.Полтаві ради розпорядженням від 23 травня 2003 року в сумі 189 грн. 60 коп., при переході на 2 групу інвалідності компенсація ОСОБА_1 призначена управлінням 05 квітня 2011 року в розмірі 94 грн. 80 коп.

Суд вважає, що оскільки компенсаційні виплати особам регулюються Законом України, який має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зменшення цих компенсаційних виплат заборонено Конституцією України, позивач має право на отримання допомоги в розмірах встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи відповідача про те, що виплату таких компенсаційних виплат слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС суперечить вимогам Конституції та Законів України.

Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст.48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин суд вважає, що відповідачі зобовязані нарахувати та виплатити позивачу одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧорнобильськійАЕС як інваліду-чорнобильцю 2 групи з відрахуванням із цієї суми коштів, що були виплачені по 3-ій групі інвалідності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачами порушено право позивача на отримання одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧорнобильськійАЕС як інваліду-чорнобильцю у розмірі, встановленому ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому його позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Також суд вважає, що відповідачі зобовязані нарахувати та виплатити позивачу різницю одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧорнобильськійАЕС як інваліду-чорнобильцю 2 групи з відрахуванням із цієї суми коштів, що були виплачені, через що позовні вимоги в частині зобов»язання донарахувати та виплатити різницю одноразової компенсації в розмірі 41 280 грн. 97 коп. не підлягає задоволенню, так як сума буде визначатися відповідачами при проведенні перерахунку.

Керуючись ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 8-11, 71, 86 , 160 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області про стягнення одноразової компенсації за шкоду причинену здоров»ю внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради в частині не донарахування та недоплати одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров»ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 протиправними.

Визнати дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області в частині не донарахування та недоплати одноразової допомоги за шкоду, причинену здоров»ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 протиправними.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської у м.Полтаві ради перерахувати ОСОБА_1 розмір разової компенсації за шкоду заподіяну по втраті здоров»я ( встановлення інвалідності вищої групи) у розмірі відповідно до норм ст.48 Закону України №796-ХП, ст.76 Закону України №39-95, з врахуванням виплачених сум.

Зобов»язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 разової компенсації за шкоду заподіяну по втраті здоров»я ( встановлення інвалідності вищої групи) у розмірі відповідно до норм ст.48 Закону України №796-ХП, ст.76 Закону України №39-95, з врахуванням виплачених сум.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова за результатами письмового провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя І.О.Блажко