Справа № 22-а-1729/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Приходька К.П.

суддів - Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в місті Києві заяву управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області про визнання неправомірною відмову у нарахуванні та виплаті щомісячної надбавки, що не виплачувалась протягом 2006-2008 років; про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась протягом 2006-2007 років, щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась протягом 2008 року

встановила:

Управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області звернулося до апеляційного суду з заявою про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду від 22 липня 2009 року, якою частково задоволено позов ОСОБА_1 та визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області щодо невиплати щомісячної держаної соціальної допомоги, як дитині війни 2006-2008 роках неправомірною. Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни починаючи з 24 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач в заяві посилається на те, що представник управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області в судовому засіданні не був присутній, а копія оскаржуваної постанови не була йому надіслана. Тому, вважає, що процесуальний строк відповідачем пропущений з поважних причин. Одночасно відповідачем подано апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали адміністративної справи вважає, що в задоволенні заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу залишити без розгляду виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 186КАС України (в редакції статті чинній на момент вирішення спірних правовідносин) заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ч. 6 ст. 186 КАС України (в редакції статті чинній на момент вирішення спірних правовідносин) апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала .

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк встановлений судом продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Апелянт стверджує, що його представник був відсутній в судовому засіданні, а апеляційну скаргу на вказану постанову суду подано після спливу строку на її апеляційне оскарження у звязку з тим, що у встановлені законом строки на апеляційне оскарження УПФУ у місті Борисполі Київської області не було належним чином повідомлено про результати розгляду справи.

Однак, колегія суддів не вбачає в цьому поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, оскільки твердження апелянта про відсутність його представника в судовому засіданні спростовуються матеріалами справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності, виданої заступником начальника УПФУ в місті Борисполі Київської області ОСОБА_3, під час проголошення оскаржуваної постанови була присутня в судовому засіданні (а.с. 14, 15-17).

Інших причин та доказів поважності пропуску даних процесуальних строків не зазначено і не додано до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що відповідач по справі без поважних причин пропустив процесуальний строк на подачу заяви про апеляційне оскарження постанови суду, а тому вказаний строк поновленню не підлягає. Подана відповідачем апеляційна скарга повинна бути залишена без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 102, 186, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Заяву управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області відхилити.

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2009 року.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді