Справа № 22-а-18136/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів - Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Баришівському районі Київської області на постанову Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Баришівському районі Київської області щодо перерахунку пенсії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними, стягнення перерахованої пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона як інвалід 2 групи внаслідок захворювання , повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, має право на призначення і виплату їй відповідачем щомісячно державної пенсії, передбаченої ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії, передбаченої ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком при цьому підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму, але відповідач не дотримав вимог вказаного законодавства і виплачував менші розміри державної та додаткової пенсії. На заяву позивача відповідач відмовився здійснити перерахунок вказаних вище пенсій і виплатити не донараховані з вини відповідача суми з 01 січня 2006 року листопад 2009 року в розмірі 137842 грн. 77 коп.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області щодо відмови перерахунку та виплати заборгованість відповідно до вимог ст.ст. 49,50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачці державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Зобовязано відповідача перерахувати позивачу державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, передбачену ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01 січня 2006 року по 30 листопада 2009 року та зобовязати відповідача виплатити йому заборгованість, яка утворилась за вказаний період часу внаслідок неправильних нарахувань вказаних пенсій.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню часткового з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, зокрема, інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка є потерпілий від Чорнобильської катастрофи і інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС. Позивач має право на нарахування і виплату йому відповідачем державної пенсії, передбаченої ст.54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії передбаченої ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Для визначення мінімальної пенсії за віком підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність установлений у Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримує пенсію та додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду з 01 січня 2006 року по 30 листопада 2009 року щодо нарахування та виплати позивачці вказаних пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав 06 листопада 2009 року, а відтак її право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, враховуючи вимоги ст. 99 КАС України, положення Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 06 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Баришівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати пенсії та доплат до неї.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Баришівського районного суду від 21 грудня 2010 року в частині визначення строку отримання ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії змінити, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі провести перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 06 листопада 2008 року по 30 листопада 2009 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді