Справа № 2-а-142/09/2104
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.Справа № 2-а-142/09/2104

Категорія:2.30Головуючий в 1 інстанції: Хомик І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області на постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом Прокурора Великоолександрівського району Херсонської області до Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області про визнання незаконними та скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2009 року Прокурор Великоолександрівського району звернувся з позовом до Великоолександрівської селищної Ради Великоолександрівського району Херсонської області та просив визнати рішення 47 сесії 5 скликання Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області №120 від 9 червня 2009 року «Про затвердження Тимчасового Положення «Про порядок видачі дозволів на розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг на території Великоолександрівської селищної ради»незаконним та скасувати його.

Постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2009 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду Великоолександрівська селищна рада 15 жовтня 2009 року подала апеляційну скаргу, у який просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не зявилися.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Відповідно до ст.21 Закону України «Про прокуратуру»протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого

органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта

незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

У розумінні п.5 ч.2 ст.17 КАС України ,у разі відхилення протесту ,спір щодо оскарження прокурором опротестованого акта є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією й законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено ,що 9 червня 2009 року рішенням Великоолександрівської селищної ради ,прийнятим на 47 сесії 5 скликання за №120 було затверджено Тимчасове Положення «Про порядок видачі дозволів на розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг на території Великоолександрівської селищної ради»

30.06.2009 року відповідно до ст.21 Закону України «Про прокуратуру»Прокурор Великоолександрівського району приніс протест за № 7/1780 на вказане рішення та просив його скасувати.

9 червня 2009 року рішенням Великоолександрівської селищної ради ,прийнятим на 47 сесії 5 скликання за №1014 було відхилено протест Прокурора Великоолександрівського району за № 7/1780 від 30.06.2009 року.

Згідно ст.1 Закону України від 06.09.2005, № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності"( в редакції ,діючої на момент прийняття рішення )документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, погодження, свідоцтво тощо, який дає суб'єкту господарювання право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності; місцеві дозвільні органи - міські ради та їх виконавчі органи, районні та районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації, територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру від свого імені, а також підприємства, установи, організації, що у випадках, передбачених законом, уповноважені видавати документи дозвільного характеру і можуть залучатися до проведення експертизи та обстеження, необхідних для видачі документів дозвільного характеру, у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно ст.4 вказаного Закону виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється: необхідність одержання документа дозвільного характеру; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі документа дозвільного характеру; строк прийняття рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі та анулювання документа дозвільного характеру; можливість набуття суб'єктом господарювання права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності за декларативним принципом.

Закон про внесення змін до закону, який регулює відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, стосовно вимог, установлених цією частиною, набирає чинності не раніше ніж через тридцять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом.

Порядок видачі документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади установлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом.

Такий порядок має передбачати, зокрема, вичерпний перелік документів, які необхідно подати суб'єкту господарювання для одержання документа дозвільного характеру, та строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку його дії.

Видача документів дозвільного характеру місцевими дозвільними органами здійснюється за принципом організаційної єдності, що передбачає наявність адміністратора, у порядку, встановленому цим Законом.

Суб'єкт господарювання має право вибору способу отримання документів дозвільного характеру: безпосередньо за зверненням у відповідні місцеві дозвільні органи, представники яких здійснюють прийом суб'єктів господарювання в одному приміщенні; або за зверненням до адміністратора.

Порядок взаємодії представників місцевих дозвільних органів, які здійснюють прийом суб'єктів господарювання в одному приміщенні, затверджується відповідною місцевою радою (її виконавчим комітетом) або районною державною адміністрацією.

Розмір тарифів, у тому числі їх граничні розміри, на проведення дозвільними органами обстежень (експертиз), які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Розмір тарифів на проведення суб'єктами господарювання обстежень (експертиз), які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, не може перевищувати граничних розмірів, установлених для дозвільних органів.

Відповідно до п.10 ч.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" ( 2807-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 49, ст. 517) до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, визначення обсягів пайової участі їх власників в утриманні об'єктів благоустрою.

Згідно Постанови КМУ від 21 травня 2009 р. N 526 «Про заходи щодо упорядкування видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»дозвільним органом , уповноваженим видавати дозволи на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд соціально-культурного, побутового ,торговельного та іншого призначення є міські ради.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду 1-ої інтсанції про незаконність рішення 47 сесії 5 скликання Великоолександрівської селищної ради №120 від 9 червня 2009 року «Про затвердження Тимчасового Положення «Про порядок видачі дозволів на розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг на території Великоолександрівської селищної ради»так як вказане рішення було прийняте в порядку, у спосіб та у межах компетенції селищної ради відповідно до вимог ст.4 Закону України від 06.09.2005, № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" ,згідно з якими Порядок взаємодії представників місцевих дозвільних органів, які здійснюють прийом суб'єктів господарювання в одному приміщенні, затверджується відповідною місцевою радою (її виконавчим комітетом) або районною державною адміністрацією.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити, так як вони є безпідставними .

Керуючись ст.19 Конституції України , ст.1,4 Закону України від 06.09.2005, № 2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", п.10 ч.1 Закону України "Про

благоустрій населених пунктів ", ст. 195, ст.197, ст.198, 202,203, ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області задовольнити .

Постанову Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2009 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову:

У задоволенні позову Прокурора Великоолександрівського району Херсонської області - відмовити

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя :

Судді: