Справа № 2а-11055/10/1370
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 876/1433/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

представника позивача Мандзиняк Г.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекція у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова (далі - позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 152910,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перша реєстрація в Україні транспортного засобу проводиться після сплати податку з власників транспортних засобів, без підтвердження якої реєстрація такого транспортного засобу є неможлива. Оскільки позивач не подавав жодних документів для проведення реєстрації транспортного засобу, тому не може являтись платником такого податку.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на ім'я відповідача було зареєстровано наступні автомобілі:

12.03.2010 року MERCEDES -BENZ (д.н.з НОМЕР_1) 1996 року випуску,

09.03.2010 року MERCEDES -BENZ (д.н.з НОМЕР_2) 2001 року випуску,

04.03.2010 року S -BENZ (д.н.з НОМЕР_3) 1998 року випуску,

22.12.2009 року VOLKSWAGEN (д.н.з НОМЕР_4) 2000 року випуску,

22.12.2009 року WAGEN (д.н.з НОМЕР_5) 1999 року випуску.

Відповідно до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягав сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 152910,00 грн. (а.с. 7).

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова від 05.11.2010 року № 30262/9/19-023/1553 до місцевого бюджету Залізничного району м. Львова від відповідача не надходили кошти на загальну суму 152910,00 грн. як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (а.с. 8).

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» від 11.12.1991 № 1963-XII (далі - Закон № 1963) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Згідно з вимогами п.8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

У відповідності до ч. 5 п. 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 5 Закону № 1963 фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 статті 5 Закону № 1963 встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону № 1963 та пунктів 3, 8 Порядку) колегія суддів вважає, що реєстрація на ім'я відповідача транспортного засобу відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на ім'я відповідача передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року встановлено, що ОСОБА_4 (начальник Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області) провів протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб, де серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на відповідача, а саме 12.03.2010 року MERCEDEC -BENZ (д.н.з НОМЕР_1) 1996 року випуску, 09.03.2010 року MERCEDEC -BENZ (д.н.з НОМЕР_2) 2001 року випуску, 04.03.2010 року -BENZ (д.н.з НОМЕР_3) 1998 року випуску, 22.12.2009 року VOLKSVAGEN (д.н.з НОМЕР_4) 2000 року випуску, 22.12.2009 року (д.н.з НОМЕР_5) 1999 року випуску, за реєстрацію яких не сплачено податок.

При цьому, спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу. Вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 367, ч.1 ст. 365 КК України.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону № 1963-XII та пунктів 3,8 Порядку) та обставин, встановлених Шевченківським районним судом м. Львова при розгляді кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що реєстрація на ім'я відповідача транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_3 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в постановах від 06 березня 2014 року (справа К/800/30424/13), від 02 квітня 2014 року (справа К/800/27464/13).

З аналізу наведених вище норм та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення податку з відповідача, що підлягав сплаті при реєстрації транспортного засобу є безпідставною.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі № 2а-11055/10/1370 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекція у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлений 13 квітня 2016 року.