Справа № 810/1425/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/61159/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівГоляшкіна О.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України у Володарському районі Київської області, Управління Державної казначейської служби (далі - УДКС) у Володарському районі Київської області про визнання дій протиправними за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 в Київському окружному адміністративному суді пред'явив позов до УПФ України у Володарському районі Київської області, УДКС у Володарському районі Київської області про визнання дій протиправними.

Просив:

- визнати протиправними дії УПФ України у Володарському районі Київської області стосовно відмови у направленні до УДКС у Володарському районі Київської області подання про повернення йому безпідставно отриманих коштів у розмірі 3 855,00 грн.;

- визнати протиправними дії УПФ України у Володарському районі Київської області стосовно відмови у повернення позивачу безпідставно отриманих коштів у розмірі 3 855,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на його користь помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3 855,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2012 року позивачем придбано у власність автомобіль марки Mitsubishi моделі Pajero Wagon (двигун НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3), що підтверджується копією довідки-рахунка, виданої 29 вересня 2012 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Аркон".

08 грудня 2012 року ОСОБА_4 сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3-х відсотків вартості легкового автомобіля, що становить 3 855,00 грн.

Вважаючи, що збір сплачено помилково, ОСОБА_4 звертався до відповідачів із заявами про повернення перерахованих ним за квитанцією від 08 грудня 2012 № 33/1 коштів у розмірі 3 855,00 грн., в яких посилався на те, що придбаний ним автомобіль вже був попередньо зареєстрований в Україні відповідним підрозділом Державтоінспекції.

Зазначав, що згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції чинній на час розгляду цієї справи), підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в підрозділах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

УПФ України у Володарському районі Київської області листами від 13 січня 2013 року та 06 березня 2013 року повідомило про відсутність підстав вважати, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 3 855,00 грн. сплачено позивачем помилково, оскільки на момент придбання транспортного засобу згідно довідки-рахунка від 29 вересня 2012 року серії ДПІ № 694276 ОСОБА_4 був платником цього збору.

Також, листом УДКС України від 05 березня 2013 року № 01-08/249 позивача повідомлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету і оскільки подання про повернення коштів у сумі 3 855,00 грн. від територіального органу Пенсійного фонду України на адресу УДКС України у Володарському районі Київської області не надходило, підстави для повернення платежів позивачу відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, та апеляційний суд погодившись з таким рішенням, виходили з того, що обов'язок щодо сплати фізичною особою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легковий автомобіль Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент отримання позивачем транспортного засобу у власність), не ставився в залежність від кількості реєстраційних дій відносно такого транспортного засобу, а відтак, позивач при придбанні автомобіля став суб'єктом сплати цього збору.

Той факт, що обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування виконаний позивачем 08 грудня 2012 року, тобто на момент зміни законодавчого регулювання справляння цього збору, не утворює підстав вважати вказаний платіж помилковим.

Така правова позиція судів є правильною й такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на час розгляду справи) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають державній реєстрації (перереєстрації) в підрозділах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Законом України від 02 жовтня 2012 року № 5413-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення оподаткування при відчуженні транспортних засобів", який набрав чинності 04 грудня 2012 року, внесено зміни до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, у пункті 7 частини першої статті 1 слова "що підлягають державній реєстрації (перереєстрації)" замінено словами "що підлягають першій державній реєстрації в Україні".

Відтак, з 04 грудня 2012 року обов'язок сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування поширюються на підприємства, установи, організації незалежно від форми власності та фізичних осіб, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні.

Таким чином, станом на момент набуття права власності на легковий автомобіль, діяла редакція пункту 7 частини першої статті 1 Закону, якою позивача віднесено до суб'єктів сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому судами вірно акцентовано увагу на тому, що обов'язок щодо сплати фізичною особою збору не ставився в залежність від кількості реєстраційних дій відносно такого транспортного засобу, на що посилається позивач.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 є суб'єктом сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому те, що позивачем сплачено цей збір 08 грудня 2012 року, тобто на момент зміни законодавчого регулювання справляння цього збору, не може бути підставою для висновку про помилковість сплати вказаного платежу та наявності підстав для його повернення

Судові рішення є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області, Управління Державної казначейської служби у Володарському районі Київської області про визнання дій протиправними - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Швед Е.Ю.