Справа № 22-а-386/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Приходька К.П.

суддів - Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи, захворювання якого повязане з впливом аварії на ЧАЕС і згідно з законодавством України має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати , але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2008 рік у значно нижчому розмірі, тому просив зобовязати відповідача виплатити недоотриману суму вказаної допомоги за 2008 рік в розмірі 2880 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати відмову відповідача щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік протиправною та стягнути з останнього на його користь 2605 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги за 2008 рік.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2009 року позов задоволено. Визнано відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1П, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати неправомірною. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2605 грн. недоотриманої суми одноразової грошової допомоги за 2008 рік.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особа, яка єяк інвалід 2-ї групи, захворювання якого повязано з впливом аварії на ЧАЕС має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи захворювання якого повязано з впливом аварії на ЧАЕС, що стверджується копією посвідчення та копією довідки МСЕК. Відповідачем 19 листопада 2008 року проведена виплата позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 120 грн.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закону, яким було передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Отже, враховуючи наведене, Управління соціального захисту населення повинно було виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи саме із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині визначення конкретної суми в розмірі 2605 грн., як різницю між фактично виплаченою сумою та належною сумою відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2009 року залишити без зміни.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді