Справа № 448/959/15-а 2-а/448/42/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 876/584/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко Михайло Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

07.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, покликаючись на те, що постановою заступника начальника Львівської митниці Міндоходів Мірошніченко М.І. винесено постанову про порушення митних правил №1739/20911/15 від 28.08.2015 року, на підставі якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил в порядку ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову за № 1739/20911/15 від 28.08.2015 року заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка Михайла Івановича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Львівська митниця ДФС, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.08.2015 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС Мироненко В.В. складено протокол про порушення митних правил №1739/20911/15, відповідно до якого було встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що ОСОБА_1 21.04.2015року о 00.09 год. ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС у режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща, а саме легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстр.номер НОМЕР_1. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11.08.2015року ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Вказаним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 не доставив вищевказаний транспортний засіб до органу доходів і зборів, перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів більш ніж на десять діб.

На підставі вказаного протоколу, 28.08.2015 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №1739/20911/15, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції покликався на те, що позивач здійснював переміщення на митну територію України лише як пасажир, а не водій, та не був на той час (та не є на даний час) власником чи співвласником вказаного автомобіля. При цьому, про вказані обставини позивач ОСОБА_1 (як особа, що притягується до відповідальності) повідомляв відповідача під час розгляду справи про порушення митних правил та надавав з цього приводу письмові пояснення від 11.08.2015року, викладене у протоколі про порушення митних правил - заперечував.

В підтвердження зазначених обставин, судом першої інстанції, також, було взято до уваги Довідку Перемишльського старости від 01.09.2015 року, разом із перекладом з польської мови, з якої слідує, що на основі наявного обліку підтверджується, що позивач на обліку в тутешньому управлінню, як співвласник жодного транспортного засобу, не перебуває.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими та безпідставними, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 Митного кодексу України встановлено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 95 визначено, що для автомобільного транспорту встановлюються такі строки транзитних перевезень - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 102 Митного кодексу України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів справи, зокрема, витягу з ПІК «Інспектор-2006», що ОСОБА_1 21.04.2015року о 00.09 год. ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС у режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території Республіки Польща, а саме легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф», реєстр.номер НОМЕР_1.

Станом на 29.07.2015 року цей транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався.

Частиною третьою статті 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи досліджені у справі докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів у виді автомобіля особистого користування, який перебував під митним контролем, до митного органу призначення, тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 1739/20911/15 від 28 серпня 2015 року прийнята посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Суд вважає безпідставними покликання позивача на те, що у вказаному транспортному засобі позивач перебував як пасажир, оскільки відомості з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ( ЄАІС) підтверджують, що саме ОСОБА_1 ввіз на митну територію України вказаний транспортний засіб.

У відповідності до вимог «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» від 17.11.2005 року за № 1118 , власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби, ВМД (у разі транзиту транспортного засобу, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Згідно з п.9 вказаних Правил, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

З врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що до Єдиної автоматизованої інформаційної системи ( ЄАІС) були внесені відомості щодо особи, яка керувала транспортним засобом, а не перебувала у ньому у якості пасажира.

Щодо представлення Довідки Перемишльського старости від 01.09.2015 року, в якій зазначається, що ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1 та не фігурує в обліку тутешнього управління, як співвласник жодного транспортного засобу, колегія суддів зазначає, що облік місцевого управління включає транспортні засоби, співвласниками яких є особи, що проживають на території Перемишльського повіту.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної Фіскальної служби - задовольнити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2015 року у справі № 448/959/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 11.04.2016 року.