Справа № 663/2360/15-а
Суддя: Кустов О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/2360/15-а
Провадження № 2-а/663/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кустова О.Ю.

за участю секретаря Кліщ Л.П.

прокурора Горщарука М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську справу за адміністративним позовом прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2015 прокурор звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району посилаючись на те, що рішенням вказаної ради №475 від 30.08.2015 року третім особам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок відповідної площі для будівництва житлового будинку із земель житлової та громадської забудови по вул. Набережна в смт. Лазурне Скадовського району. В подальшому рішенням тієї ж ради №633 від 18.07.2014 року вищевказане рішення було доповнене в частині зміни виду цільового використання земельних ділянок з земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07) на землі житлової забудови (для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд код 02.01) згідно класифікації видів цільового призначення земель. В рішенні зазначено відповідальному спеціалісту врахувати вищевказане при внесенні змін до детального плану території смт. Лазурне та коригуванні генерального плану. Прокурор вважає вищевказані рішення протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті всупереч ст.ст. 17, 18, 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 17, 20, 21 Закону України «Про основи містобудування». Прокурор посилався на те, що земельні ділянки, щодо яких третім особам надано дозвіл на виготовлення проекту відведення їх у власність, генеральним планом смт. Лазурне не передбачені для даних потреб. Також позивач вважає, що ст. 19 ЗК України не передбачено таких категорій земель як землі громадської чи землі житлової забудови, є лише землі житлової та громадської забудови, тобто фактично відповідач змінив цільове призначення неіснуючих категорій земель. На думку позивача, такими діями відповідач фактично вніс зміни до генерального плану смт. Лазурне та детального плану території, не провівши громадських слухань. Прокурор просив поновити строк на звернення до суду, визнати протиправними та скасувати вищевказані рішення відповідача.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав викладених у ньому просив позов задовольнити.

Представник Лазурненської селищної ради Скадовського району позов не визнав, надав суду письмові заперечення. Посилався на те, що регулювання земельних відносин у містобудуванні здійснюється відповідно до земельного законодавства. Вважає, що оскаржувані рішення ухвалено радою з дотриманням вимог земельного та містобудівного законодавства. Просив у задоволенні позову прокурора відмовити.

ОСОБА_1, який діє від свого імені та від імені ОСОБА_2, а також його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали. Вважають, що вказана справа має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Пояснили, що в даному випадку відповідач лише дав згоду на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення у власність третіх осіб земельних ділянок категорії «громадська та житлова забудова», в подальшому, використовуючи свої повноваження власника передбачені ч. 5 ст. 20 ЗК України, рада уточнила вид цільового використання земельних ділянок, оскільки на це звернув увагу відділ містобудування та архітектури Скадовської райдержадміністрації. В теперішній час проект відведення земельних ділянок третім особам перебуває на стадії розробки, роботи по його виконанню зупинені до внесення відповідних змін до генерального плану смт. Лазурне. Щодо вказаних змін також розроблено проект, однак він ще не затверджений радою. Щодо громадських слухань, вони були проведені, відповідачем надруковано відповідне оголошення у пресі. Вважають позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Просили у задоволенні заявленого позову відмовити.

ОСОБА_3 також заявлений прокурором позов не визнав просив у його задоволенні відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що відділ містобудування та архітектури надав зауваження до проектів землеустрою третіх осіб, оскільки їм були виділені земельні ділянки з цільовим використанням, що не відповідає містобудівній документації. Щодо земельного законодавства, зазначив що не є компетентним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, свідка, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району №258 від 23.07.2007 року було затверджено генеральний план смт. Лазурне.

Рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району №304 від 20.11.2012 року було затверджено проект детального плану території смт. Лазурне.

Рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району №373 від 27.02.2013 року було надано дозвіл на коригування генерального плану смт. Лазурне відповідно до уточнених та встановлених меж в адміністративних межах населеного пункту. Вказане рішення прийняте до подачі прокурором вказаного позову.

Рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району №475 від 30.08.2013 року було розірвано договір оренди з ПП «Чайка-Будсервіс» та вилучено земельну ділянку площею 0,3 га., яку відведено в землі громадської та житлової забудови (п. 1, 1.1). Відведено земельні ділянки по вул. Набережній: ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,07 га. (п. 2), ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,115 га. (п. 3), ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,115 га. (п. 4). Надано згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови по вул. Набережна в смт. Лазурне Скадовського району ОСОБА_3 площею 0,07 га. (п. 2.1), ОСОБА_1 площею 0,115 га. (п. 3.1), ОСОБА_2 площею 0,115 га. (п. 4.1). Вказаним землекористувачам замовити в землевпорядній організації проекти землеустрою щодо відведення у власність вказаних земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (п. 2.2, 3.2, 4.2).

На підставі вказаного рішення треті особи замовили проекти землеустрою, щодо відведення земельних ділянок їм у власність, які перебувають у стадії розробки, що сторонами визнавалося.

Згідно графічних матеріалів детального плану території смт. Лазурне земельні ділянки, щодо яких третім особам надано дозвіл на виготовлення проекту відносяться до земель громадсько-житлової забудови.

21.05.2014 року за вих. №№1-13-77, 1-13-78 та 1-13-79 на адресу третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно, відділом містобудування та архітектури Скадовської райдержадміністрації було направлено листи з повідомленням, що при розгляді наданих проектів землеустрою на викопіюванні з генерального плану смт. Лазурне виконаному спеціалістом з земельних питань, на схемі розміщення земельної ділянки на кадастровому плані, виконаній землевпорядною організацією, вказане орієнтовне місце розташування їх земельних ділянок (зазначені адреси земельних ділянок), але згідно генерального плану смт. Лазурне, затвердженого рішенням Лазурненської селищної ради №258 від 23.07.2007 року, а також кадастрової карти України, де цільове призначення земельної ділянки зазначене під кодом 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) землі призначені для громадського обслуговування, а не для будівництва індивідуального житла. Враховуючи вказане документи повернуті заявникам без погоджувального висновку.

Заявами від 26.06.2014 року (вих. №№150-2-17, 151-2-17, 152-2-17) ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно, звернулися до селищної ради та просили змінити вид цільового призначення виділених їм земельних ділянок (з земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) код 03.07 на землі житлової забудови (для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01) в звязку з тим, що органами містобудування та архітектури з цих підстав їх проекти були повернуті без погоджувального висновку.

В подальшому рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району №633 від 18.07.2014 року рішення №475 від 30.08.2013 року було доповнене пунктами наступного змісту: змінити цільове призначення земельних ділянок щодо яких третім особам надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою (із зазначенням їх площ, адрес, кадастрового номера) з земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) код 03.07 на землі житлової забудови (для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код 02.01 згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Державним комітетом України із земельних ресурсів наказом від 23.07.2010 року №548. Спеціалісту з містобудівних питань селищної ради врахувати зазначений код 02.01 згідно Класифікації видів цільового призначення земель при внесенні змін до детального плану території смт. Лазурне та коригуванні генерального плану.

28.07.2014 року за вих. №№1-17-139, 1-17-140 та 1-17-141 третім особам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно, відділом містобудування та архітектури Скадовської райдержадміністрації було надано висновок за результатами розгляду наданих проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (зазначені адреси земельних ділянок). Відділ погодив вказані проекти з урахуванням рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району №633 від 18.07.2014 року. Раді при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність необхідно врахувати вимоги ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

22.04.2015 року між відповідачем (замовник) та ПНПФ «Херсонпроект» (підрядник) було укладено договір підряду, за умовами якого підрядник виконує роботи з корегування генерального плану території Лазурненської селищної ради. На виконання вказаного договору замовником було внесено аванс в розмірі 47202,01 грн. (платіжне доручення №633 від 23.04.2015 року).

В газеті «В гору» №28 (667) від 09.07.2015 року було дане оголошення про розроблення проекту територіального розміщення обєктів житлової забудови (земельних ділянок виділення яких планується третім особам). Економічні та екологічні наслідки вказаного проекту для життєдіяльності населення та навколишнє природне середовище відсутні.

17.07.2015 року за вих. №№145-2-17, 146-2-17, 147-2-17 треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до відповідача із заявами в яких просили в звязку з коригуванням генерального плану смт. Лазурне та проекту детального плану території смт. Лазурне внести зміни у цільове призначення земельних ділянок (зазначені їх адреси) рішення ради від 30.08.2013 року №475 та від 18.07.2014 року №633 про надання їм дозволу на оформлення земельних ділянок під житлове будівництво.

Всі вищевикладені обставини мали місце до звернення прокурора з вищевказаним позовом.

Листом вих. №23 від 23.11.2015 року ПНПФ «Херсонпроект» повідомила відповідача про те, що проект генерального плану смт. Лазурне перебуває на стадії завершення. Необхідно внести коригування в частині меж населеного пункту. Згідно завдання на проектування та існуючого використання земель по вул. Набережна, також ділянок які знаходяться на відрізках вул. Армійської до вул. Західної, дані території віднесені до житлової забудови, більш детальне використання даних територій буде визначено зонінгом генплану, який затверджується разом з генпланом смт. Лазурне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 100 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За відсутності доказів протилежного, суд виходить з того, що про існування оскаржуваних рішень прокурор дізнався лише в липні 2015 року тому строк для звернення до адміністративного суду ним, в розумінні ст. 100 КАС України, не пропущено.

Прокурор зазначив правовою підставою позову порушення відповідачем вимог ЗК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про основи містобудування».

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ч. 1-2, 5 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для, зокрема, визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306 передбачено в межах Секції В землі житлової та громадської забудови підрозділ 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та підрозділ 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Таким чином твердження прокурора про зміну цільового призначення земельних ділянок на не існуючі категорії земель є безпідставним та не ґрунтується на нормах земельного законодавства.

Суд виходить з того, що в даному випадку Лазурненська селищна рада приймаючи рішення №633 від 18.07.2014 року і вносячи ним зміни в попереднє рішення №475 від 30.08.2013 року скористалася своїми повноваженнями власника земельної ділянки передбаченими ч. 5 ст. 20 ЗК України уточнивши вид цільового використання земельної ділянки.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі №6-35цс14 відповідно до змісту ст. 20 ЗК України надання (передача) земельної ділянки громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. У випадку передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обовязковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України).

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі №6-32цс15 Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений. Виходячи з принципу ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі. ЗК України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою. Обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини).

Як встановлено судом вказаний порядок відповідачем дотриманий, ним надано дозвіл третім особам на розробку проектів землеустрою, прийняте рішення про уточнення виду цільового використання земельних ділянок, щодо яких треті особи розробляють проекти відведення. Отримані позитивні висновки органів містобудування та архітектури. Розроблення вказаних проектів зупинено до внесення відповідних змін до генерального плану смт. Лазурне. Проект вказаних змін також перебуває на завершальній стадії розроблення і має бути погоджений з компетентними органами в т.ч. органами містобудування та архітектури та затверджений відповідачем.

Суд звертає увагу на те, що містобудівне законодавство, зокрема, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закон України «Про основи містобудування» регулюють правовідносини у сфері містобудування, а не земельні правовідносини, що вбачається з преамбул вказаних нормативних актів.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи містобудування», регулювання земельних відносин у містобудуванні здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Посилання прокурора на ч. 1 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» взагалі є безпідставним, оскільки вказана норма виключена на підставі Закону N 5496-VI від 20.11.2012, тобто до прийняття оспорюваних прокурором рішень.

Суд враховує також те, що розробка проектів землеустрою третіх осіб на час розгляду справи триває, вказані проекти не завершені, не затверджені органом місцевого самоврядування, передача третім особам земельних ділянок у власність, як і фактична зміна виду цільового використання ще не відбулася тому взагалі передчасно стверджувати про порушення чиїх-небудь прав.

Саме в межах процедури розроблення, погодження та затвердження проектів землеустрою має бути вирішене питання про можливість зміни виду цільового використання земельних ділянок та відповідність таких дій органу місцевого самоврядування містобудівному законодавству.

У разі завершення процедури розроблення проекту коригування генерального плану смт. Лазурне і передбачення у ньому виду цільового використання спірних земельних ділянок як присадибних, містобудівна документація буде приведена у відповідність до проектів землеустрою і буде відсутній предмет спору. У разі не внесення вказаних змін до генерального плану смт. Лазурне спірні земельні ділянки не можуть бути передані третім особам з видом цільового використання для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Фактична зміна виду цільового використання земельних ділянок відбудеться тільки після їх передачі у власність третім особам з новим видом цільового використання. Згідно правових позицій Верховного Суду України та ст. 21 ЗК України саме ці рішення можуть бути визнані недійсними в разі порушення передбаченої законом процедури такої зміни.

Щодо доводів прокурора про фактичне внесення оскаржуваними рішеннями змін до генерального плану смт. Лазурне, вони спростовуються матеріалами справи, згідно яких відповідачем ще в 2013 році ухвалене рішення про коригування генерального плану смт. Лазурне, в теперішній час вказаний проект замовлений і перебуває на завершальній стадії розробки, однак перевірка його законності не входить до предмету позовних вимог.

Необґрунтованими є посилання прокурора на необхідність проведення громадських слухань при уточненні виду цільового використання земельних ділянок, оскільки такі слухання мають бути проведені щодо містобудівної документації, проектів детального планування територій та генеральних планів населених пунктів.

Таким чином заявлений прокурором позов є необґрунтованим, подано передчасно, зміна виду цільового використання земельних ділянок, ще не відбулася і передчасно стверджувати про порушення чиїх-небудь прав в т.ч. інтересів держави.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову прокурора Скадовського району Херсонської області в інтересах держави до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування п. 2-4 рішення № 475 від 30.08.2013 та рішення № 633 від 18.07.2014 Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Скадовський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.04.2016 року.

Суддя О. Ю. Кустов