Справа № 2-а/1970/612/11
Суддя: Крапівницька Н.Л.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/612/11

12 квітня 2011 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крапівницька Н.Л., секретаря с/з ОСОБА_1, за участю:

представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративний позов

державної податкової інспекції у Підволочиському районі Тернопільської області до державного підприємства «Підволочиський приладобудівний завод» про стягнення заборгованості в сумі 13429,48 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Підволочиському районі Тернопільської області звернулась в суд з адміністративним позовом до державного підприємства «Підволочиський приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по податковому боргу в сумі 13429,48 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і надав пояснення, що за відповідачем існує заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму13429,48 грн. та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився, про день, час, місце судового засідання повідомлявся судом належним чином двічі. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних доказів у справі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що державне підприємство «Підволочиський приладобудівний завод» зареєстровано як юридична особа і перебуває на обліку в Підволочиський ДПІ як платник податків з 28.03.94 р., а таким чином, відповідно до вимог ст.67 Конституції України, п.З ч.І ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» на нього покладений обов'язок сплачувати належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

За відповідачем рахується борг перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 13429,48 грн., а саме, по податку на прибуток в сумі 2380 грн., частині прибутку в сумі 2040 грн.; земельному податку в сумі 6903 грн. і комунальному податку в сумі 2106,30 грн.

Пунктом 2 статті 11 зазначеного Закону України «Про державну податкову службу»

передбачено, що органи державної податкової служби в установленому порядку мають

право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків

за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну

реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів

господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною

передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових

патентів. /7 /*

Позивачем 07.06.10 р. проведено невиїзну документальну перевірку відповідач щодо своєчасності подання податкової звітності, якою було встановлено порушення а 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників подате перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме, несвоєчасне подані декларацій з податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власносі розрахунків частини чистого прибутку та розрахунків комунального податку. Результат перевірки оформлено актом від 07.06.10 р. № 412/15/143115411, на підставі яка винесено податкові повідомлення-рішення від 16.06.10 р. №/0, яи визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств, що перебувають державній власності в сумі 2380 грн.. № /0., яким визначено податко зобов'язання за платежем частина прибутку господарських організацій, що вилучається, бюджету в сумі 2040 грн.; № /0, яким визначено податкове зобов'язання комунальному податку в сумі 2040 грн.

30.08.10 р. у відповідача ДП «Підволочиський приладобудівний завод» позивач проведено другу невиїзну документальну перевірку щодо своєчасності подання нарахування податкового зобов'язання по земельному податку, якою встановлю порушення пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язг платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саі несвоєчасне подання розрахунків земельного податку з юридичних осіб. Резульи перевірки оформлено актом від 30.08.10 р. № 607/15/14315411, на підставі які винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.10 р. № /0, яі визначено податкове зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в сумі 6903 гривень.

Податкові повідомлення податкового органу відповідачем у встановлені порядку не оскаржувалися, недійсними не визнавалися, а відтак є підставою підтвердження нарахування податкових зобов'язань. Відтак, вказана сума є недоїмко» є узгодженою.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходи таких положень законодавчих актів.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України від 21.12.2000 №2181-111 « порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та держави цільовими фондами» (далі Закон України №2181-111) податкове зобов'язання -зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фо відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або інш законами України.

Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону України №2181-111 податковим бо] (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявне самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративном) судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нараховая суму такого податкового зобов'язання.

Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України №2181-111 передбачене контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'яз платника податків у разі якщо: платник податків не подає у встановлені строки подаї декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника под свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлеї податкових деклараціях.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України № 2181-III по да зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідн пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отри? платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визна1 підпунктом 5.2.2 цього пункту (якщо здійснюється оскарження визначеного податк зобов'язання).

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження (підпункт 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України № 2181-III).

В силу підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 4 Закону №2181-111 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 6.2.3 «а» пункту 6.2 статті 6 Закону України №2181-111 перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до підпункту 6.2.3 «б» пункту 6.2 статті 6 Закону України №2181-111 друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону України №2181-111 у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Відповідно до підпункту 17.1.1 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ПІ платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно з підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону №2181-111 у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули. Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України від №2181-111 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України №2181-111, є виключно податкові органи.

Згідно з пунктом 11 статті 10 Закону України від 04.12.1990 р. №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Позивачем надано суду докази наявності у відповідача податкової заборгованості, наявності у позивача компетенції відносно стягнення з відповідача податкового боргу, а також правильності нарахування передбачених законом штрафних санкцій.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги податкового органу правомірними і обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163-167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Підволочиський приладобудівний завод» (Тернопільська область, с.м.т. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 112; ) заборгованість по податковому боргу в загальній сумі 13429,48 грн., в тому числі: - податок на прибуток - 2380 грн., - частина прибутку - 2040 грн.; - земельний податок 6903 грн.; - комунальний податок - 2106,30 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Крапiвницька Н.Л.