Справа № 808/511/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 808/511/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Запорізької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування рішення від 25.01.2016 № 001 і податкової вимоги №Ф-001 від 04.01.2016, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (договір від 14.01.2016)

від відповідача - Тімонов А.І. (довіреність № 787/10/08-29-10-014 від 10.02.2016)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.01.2016 №Ф-001 в сумі 28198,80 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.01.2016 №001 в сумі 2819,88 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/511/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 29.02.2016. Ухвалою від 29.02.2016 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 16.03.2016.

В засіданні 16.03.2016 відповідачем заявлено клопотання про заміну сторони, згідно якого, зважаючи на реорганізацію податкових органів, просив замінити неналежного відповідача ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на Запорізьку ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Представник позивача проти заміни відповідача на належного не заперечив.

Керуючись приписами ст. 52 КАС України, згідно якої суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, суд замінив відповідача на належного Запорізьку ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що спірна вимога була прийнята до розгляду заперечень на акт перевірки.

У засіданні 16.03.2016, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають, відповідно, частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, з 07.12.2015 р. до 25.12.2015 р. фахівцями державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя була проведена документальна планова виїзна перевірка правильності визначення сукупного оподатковуваного доходу за період з 12.12.2012 р. по 31.12.2014 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 12.12.2012 р. по 31.12.2014 р. ФОП ОСОБА_4 (р.н.о.к. НОМЕР_1).

За результатами вищезазначеної перевірки складений акт від 04.01.2016 №1/08-29-17-02- (далі за текстом - акт перевірки) відповідно до якого, на думку відповідача, мало місце порушення ФОП ОСОБА_4

- п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження до сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 12189,65 грн., в т.ч. -2014 -12189,65 грн.;

- п.1 частини 2 абз.3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: не нарахування єдиного внеску у грудні 2014 року, у результаті чого занижено єдиний внесок на загальну суму 28198,80 грн., у т.ч. по періодам: січень 2014 -2349,9 грн., лютий 2014 - 2349,9 грн., березень 2014 - 2349,9 грн., квітень 2014 - 2349,9 грн., травень 2014 - 2349,9 грн., червень 2014 - 2349,9 грн., липень 2014 - 2349,9 грн., серпень 2014 - 2349,9 грн., вересень 2014 - 2349,9 грн., жовтень 2014 - 2349,9 грн., листопад 2014 - 2349,9 грн., грудень - 2349,9 грн.

04.01.2016 відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.01.2016 №Ф-001 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 28198,80 грн.

19 січня 2016 р. позивачем були надані заперечення на акт перевірки від 04.01.2016.

За результатами розгляду заперечень, відповідач надав відповідь на заперечення №162/10/08-29-17-213 від 26.01.2016 р. відповідно до яких, висновки акту перевірки від 04.01.2016 викладені в новій редакції та встановлено порушення ФОП ОСОБА_4:

- п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження до сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 5712,88 грн., в т.ч. -2014 -5712,88 грн.;

- п.1 частини 2 абз.3 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: не нарахування єдиного внеску у грудні 2014 року, у результаті чого занижено єдиний внесок на загальну суму 13216,08 грн., у т.ч. по періодам: січень 2014 - 1101,34 грн., лютий 2014 - 1101,34 грн., березень 2014 - 1101,34 грн., квітень 2014 - 1101,34 грн., травень 2014 - 1101,34 грн., червень 2014 - 1101,34 грн., липень 2014 - 1101,34 грн., серпень 2014 - 1101,34 грн., вересень 2014 - 1101,34 грн., жовтень 2014 - 1101,34 грн., листопад 2014 - 1101,34 грн., грудень - 1101,34 грн.

За результатами перевірки з урахуванням відповіді на заперечення відповідачем нараховані податки, штрафи і внески та прийняті наступні рішення:

- грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 7141,23 грн. (основний платіж - 5712,88 грн., штрафна (фінансова) санкція - 1428,26 грн.) - податкове повідомлення-рішення від 29.01.2016 р. № ;

- єдиний внесок в сумі 13216,08 грн. - вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.01.2016 №Ф-001 на суму 28198,80 грн.

- штрафна санкція в розмірі 2819,88 грн. на єдиний внесок в сумі 28198,80 грн. - рішення №001 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.01.2016.

Не погоджуючись з даними рішеннями податкового органу позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивач є фізичною особою-підприємцем на загальній системі оподаткування. Згідно з п.2 ч. 1 ст.7 та ч.11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI (далі за текстом - Закон №2464), фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок у розмірі 34,7 % сум доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Встановлення актом перевірки заниження доходу, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, не є податковим обов'язком в силу положень п. 37.2 ст.37 Податкового кодексу України, оскільки податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс пов'язує сплату ним податку.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошовий зобов'язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Разом з тим, п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування суми грошового зобов'язання, якщо згідно з нормами цієї статті така сума розраховується контролюючим органом, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

До узгодження суми доходу (прибутку), отриманого від діяльності позивача, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в порядку та строки, передбачені Податковим кодексом України, немає підстав вважати доведеним факт заниження позивачем доходу (прибутку), що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб і, як наслідок, немає підстав вважати доведеним факт, що єдиний внесок в розмірі 28198,80 грн. є своєчасно не нарахованим.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2464, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 4.5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 № 455 (далі Інструкція № 455) передбачено, зокрема, що обчислення сум єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності) та результатів перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Пунктом 6.3 розділу VI Інструкції № 455 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, зокрема, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога надсилається одночасно і актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами - підприємцями чи особами, які забезпечують себе робочою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску .

Відповідно до п. 6.4 розділу VІ Інструкції № 455, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї інструкції (для платника фізичної особи). При формуванні вимоги їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до

юридичної особи) або "Ф" (вимога о фізичної особи), частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Частиною 14 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Згідно з п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464, із змінами та доповненнями, за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Таким чином, прийняті відповідачем вимога про сплату боргу №001 від 04.01.2016 на суму 28198,80 грн. та рішення від 25.01.2016 на суму 2819,88 грн. за умови встановлення порушення п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України у вигляді заниження до сплати податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 5712,88 грн. які позивачем не оскаржуються, суперечать вищезазначеним нормам є протиправними та підлягають скасуванню частково, а саме відповідачем вимога про сплату боргу №001 від 04.01.2016 в сумі 14982,72 грн. та рішення від 25.01.2016 в сумі 1498,27 грн.

Оскільки донарахування єдиного внеску відповідачем здійснено неправомірно в сумі 14982,72 грн., то і штрафні санкції є такими, що нараховані неправомірно, всупереч приписам чинного законодавства в сумі 1498,27 грн.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-001 від 04.01.2016 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 14982,72 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 001 від 25.01.2016, в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 1498,27 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір у розмірі 292,85 грн. (двісті дев'яносто дві гривні 85 коп.) присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко