Справа № 189/1650/15-а (2-а/189/1/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокусправа № 189/1650/15-а (2-а/189/1/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року у справі № 189/1650/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування постанов та приписів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову серії П-7 від 16.06.2015 року про накладення адміністративного стягнення по ч.6 ст.96 КУАП в розмірі 6800.00 грн.;

- визнати незаконним та скасувати припис №7-П від 10.06.2015 року винесений головним інспектором Павлоградського інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області;

- визнати незаконним та скасувати акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил від 10.06.2015 року;

- визнати незаконним та скасувати припис №10-П від 21.07.2015 року винесений головним інспектором Павлоградського інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області;

- визнати незаконною та скасувати постанову №10-П від 04.08.2015 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року позовні вимоги в частинні визнання протиправною та скасування постанови №10-П від 04.08.2015 року було залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області була проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1, на підставі якої було складено акт від 10.06.2015 року.

За результатом проведеної перевірки було встановлено, що на земельній ділянці, яка належить Позивачу, зі сторони АДРЕСА_1 на відстані 13.30 м. від червоної лінії розташовано ангар (склад) загальним розміром 30.55 м.*12.80 м., висотою - 5.65 м., що не є господарською спорудою та не може бути розташована на території земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (споруд). На момент перевірки будівельні роботи не виконувались. Будівництво ангару (складу) проводилось фізичною особою ОСОБА_1 у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки, що є порушенням ст.34, ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно розрахунку, наданого НВП «Южспецхіммонтаж», об'єкт відноситься до класу наслідків (відповідності) ССІ і має І категорію складності.

10.06.2015 року Відповідачем був сформований припис №7П про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Також, 10.06.2015 року Відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення, яким було встановлено, що будівництво ангару (складу) проводилось ОСОБА_1 у 2014 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки, що є порушенням ст.34, ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.16 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого ПКМУ від 13.04.2011 року №466 «деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт».

На підставі зазначеного протоколу, 16.06.2015 року Відповідачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №П-7, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.96 ч.6 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800.00 грн.

В подальшому, посадовими особами Відповідача була повторно проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, на підставі якої було складено акт від 21.07.2015 року.

Зазначеним актом було встановлено, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконані вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.06.2015 року №7П, а саме споруда ангару (складу) по АДРЕСА_1 не перебудована у господарську споруду з урахуванням вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», що є порушенням ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови КМУ від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

На підставі зазначених висновків, 21.07.2015 року Відповідачем був складний протокол про адміністративне правопорушення, яким було встановлено, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконав приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 10.06.2015 року №7П.

Також, 21.07.2015 року Відповідачем був прийнятий припис №10П про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, яким від Позивача вимагалось до 05.08.2015 року усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом знесення ангару (складу) за адресою: АДРЕСА_1, с. Орли, Покровського району, Дніпропетровської області.

В подальшому, 04.08.2015 року Відповідачем була прийнята постанова по справі про адміністративні правопорушення, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800.00 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначених приписів та постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи Відповідача при проведенні державного архітектурно-будівельного контролю діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування прийнятих на її підставі відповідних рішень та приписів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст..41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки зокрема мають право проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації. Ї

У відповідності до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після зокрема реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

За приписами ч.1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч.6 ст.96 КУпАП, порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд, а саме виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, -тягне за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених приписів вбачається, що обов'язок суб'єкта містобудівної діяльності щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт на об'єкти І категорії складності визначено чинним законодавством, що регламентує сферу містобудівної діяльності та невиконання якого, має наслідком накладення на фізичну особу штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №7П від 16.06.2015 року та винесення припису №7-П від 10.06.2015 року було встановлення контролюючим органом факту будівництва Позивачем ангару (складу) без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки.

Однак, Позивач зазначає, що на час будівництва нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, а саме на початку 2006 року діючим на той час Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за «виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт» не передбачалась, що в свою чергу свідчить про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Між тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що момент виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та містобудівних умов забудови земельної ділянки не встановлюється саме з початку фактичного виконання таких робіт, а саме з 2006 року, оскільки воно є триваючим у часі.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, будівництво нежитлової будівлі було завершено у 2014 році, тобто вже після прийняття законодавцем вимог щодо обов'язкової реєстрації декларації про початок будівельних робіт та встановлення адміністративної відповідальності за невиконання таких вимог.

Тобто, у Позивача був наявний обов'язок по поданню до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області декларації про початок виконання будівельних робіт.

Отже, виходячи з встановлених справи та приписів чинного законодавства, Відповідач дійшов обґрунтованого висновку щодо порушення Позивачем приписів містобудівного законодавства, що свідчить про обґрунтованість прийняття постанови про притягнення адміністративної відповідальності №7П від 16.06.2015 року та припису №7-П від 10.06.2015 року.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно обґрунтованості прийняття Відповідачем припису №10-П від 21.07.2015 року, оскільки виявленні контролюючим органом порушення приписів чинного законодавства знайшли своє підтвердження за результатом розгляду справи та Позивачем спростовані не були, що в свою чергу свідчить про належність застосування приписів ст.188-42, які регламентують відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №10-П від 04.08.2015 року розгляду судом не підлягають, оскільки ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року вони були залишені без розгляду та по суті не розглядались.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В даному випадку, Позивачем не було надано до суду додаткових доказів та пояснень, які б спростовували висновки рішення суду першої інстанції та свідчили б про необхідність його скасування.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення .

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року у справі № 189/1650/15-а- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: О.М. Лукманова