Справа № 816/141/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/141/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенко М.В.,

представника позивача - Москаленко І.О.,

представника відповідача - Чайка М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2016 № , № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно винесено спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки у товариства в наявності належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, що підтверджують правомірність формування витрат, що враховуються при визначені об'єкту оподаткування та включення до складу придбаних товарів (робіт, послуг) у 2013-1014 на загальну суму 6208027,90 грн. та віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 1122182,00 грн. сплаченого товариством у зв'язку з виконанням угод укладених з ТОВ "Востокагроресурс". Стверджував, що між товариством та СПД-ФО ОСОБА_3 було укладено договори перевезення молока № 12 від 29.12.2012 та перевезення сироватки № 14 від 29.12.2012. Реальність вказаних договорів підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 121 671,00 грн. та п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість по переробній декларації всього на суму 1 025 884,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, /т. 1, а.с. 19 - 21/.

Позивач станом на 04.01.2016 перебуває на обліку платників податків в Головному управлінні Державної Фіскальної служби у Полтавській області та з 01.12.2012 зареєстрований платником податку на додану вартість (надалі також ПДВ).

Співробітниками Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області у період з 14.12.2015 по 25.12.2015 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" по питанню дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, законодавства про збір та облік єдиного соціального внеску за період з 01.01.2011 по 313.12.2014.

За результатами перевірки складено акт від 13.01.2016 №15/16-31-22-01-09/37464198 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 121 671,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження позивачем податку на додану вартість по переробній декларації всього в сумі 1025884,00 грн. /т. 1, а.с. 29-80/.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області 28.01.2016 сформовано податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на прибуток приватних підприємств, 11021000" загалом в розмірі 1 682 506,50 грн. (в т.ч., основний платіж - 1 121 671 грн., штрафні (фінансові) санкції - 560 835 грн.) /т. 1, а.с. 23/;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на додану вартість, 14010100" загалом в розмірі 1 683 273,00 грн. (в т.ч., основний платіж - 1122182,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 561091 грн.) /т. 1, а.с. 25/;

- № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1058,00 грн.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області, позивач звернулось до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI. А порядок формування платником податків витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, з 01 квітня 2011 року врегульовано статтями 138-139 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

А підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Крім того, за змістом абзацу "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною /пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України/.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 02.06.2014 між позивачем (покупець) та ТОВ "Востокагроресурс" (постачальник) укладено договір поставки молока № 02-51, за умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором передати покупцю молоко незбиране коров'яче та молоко знежирене, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах передбачених цим договором прийняти товар та оплатити його вартість /т. 1 а.с. 96 - 98/.

Також 06.06.2014 між позивачем (покупець) та ТОВ "Востокагроресурс" (постачальник) укладено договір поставки молока № 02-51, за умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором передати покупцю молоко незбиране коров'яче та молоко знежирене, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах передбачених чим договором прийняти товар та оплатити його вартість /т. 1 а.с. 114-116/.

Крім того, 29.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір надання послуг № 12, за умов якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надавати послуги по перевезенню молока сирого коров'ячого незбираного ДСТУ 3662-97 до пункту приймання молока, а замовник прийняти надані послуги та оплатити встановлену плату.

29.12.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір надання послуг № 12, за умов якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надавати послуги по перевезенню сироватки до фермерського господарства "Малокобелячківське", а замовник прийняти вказані послуги та оплатити їх.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем на підтвердження вказаних операцій суду було надано: ветеринарні свідоцтва, податкові накладні, акти звіряння взаємних розрахунків, видаткові накладні, спеціалізовані товарні накладні, ветеринарні довідки, акти виконаних робіт /т. 1 а.с.118 - 123, 143 - 147, а.с. 124 - 136, т. 1 а.с. 137 - 142, т. 1 а.с. 158, 159, 161, 162, 164, 165, 167, 168, 170, 171, 173, 174, 176, 177, 179, 180, 182, 183, 185, 186, 188, 189, 191, 192, 194, 195, 197, 198, 200, 201, 203, 204, 206, 207, 209, 210, 212, 213, 215, 216, 218, 219, 221, 222, 224, 225, 227, 228, 230, 231, 233, 234, 236, 237, 239, 240, 242, 243, 245, 246, 248, т. 2 а.с. 1, 3, 4, 6 , 7, 9, 10, 12, 13, 15, 16, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 34, 36, 37, 39, 40 - 42, 44, 45, 47, 48, 50, 51, 53, 54, 56, 57, 59, 61 - 63, 65, 66, 68, 69, т. 2 а.с. 80, 81, 226, 229, т. 3 а.с. 55, т. 2 а.с. 99 - 132/.

На підтвердження транспортування молока та сироватки, а також наявності у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та ТОВ "Востокагроресурс" власних або орендованих транспортних засобів позивачем суду надано товарно-транспортні накладні, договори оренди транспортних засобів у фізичної особи, договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, цивільно - правові договори, договори оренди транспортного засобу /т. 1 а.с. 160, 163, 166, 169, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 193, 196, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 247, т. 2 а.с. 224, 225, 227, 228, 230 - 253, т. 3 а.с. 1 - 54, а.с. 56 - 250, т. 4 а.с. 1 - 134, т. 2 а.с. 2, 5, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 60, 64, 67, 70, т. 2 а.с. 133 - 138, 197, 198, 199 - 207, 208 - 220/.

Оплата за придбаний товар та його використання у власній господарській діяльності ТОВ "Новосанжарський молзавод" підтверджується платіжними дорученнями, накладними-вимогами на відпуск товару та накладними на передачу готової продукції / т. 1 а.с. 148 - 150, т. 4 а.с. 135 - 250, т. 5 а.с. 1 - 223/.

Під час дослідження зазначених документів судом не встановлено порушень щодо їх оформлення. Відповідні первинні документи бухгалтерського обліку, якими оформлені спірні господарські операції, були надані податковому органу для перевірки, що не було спростовано відповідачем у ході розгляду справи. Відтак, в силу приписів норм Податкового кодексу України, наявність належним чином оформлених податкових накладних та первинних бухгалтерських документів надає позивачу право на формування податкового кредиту у відповідному звітному періоді та підтверджує правомірність сформованих витрат.

Посилання відповідача на відомості, податкову інформацію отриману від Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області № 2561/10/05-19-22-01 від 06.02.2014 та № 3757/10/05-19-22-01 від 06.05.2015, відповідно до якої "за результатами аналізу баз даних та податкової звітності ТОВ "Востокагроресурс" з урахуванням вище приведеної інформації податкових органів, Маріупольська ОДПІ не має можливості підтвердити реальність господарських відносин вказаного підприємства з платниками податків за період червень-листопад 2014 року, не приймаються судом в якості достатніх обґрунтувань правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки факт отримання Головним управлінням Державної Фіскальної служби у Полтавській області податкової інформації, згідно якої не має можливості підтвердити реальність господарських відносин ТОВ "Востокагроресурс" з платниками податків, не звільняє контролюючий орган від виконання обов'язку щодо самостійного встановлення та доведення факту вчинення порушення податкового законодавства саме платником податків, адже податкова інформація не носить преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує фактичні обставини.

Крім того, як визначено частиною другою статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною першою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, зважаючи на принцип персональної відповідальності платника податку, право добросовісного платника податків на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналогічну думку викладено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 22 січня 2009 року (справа "Булвес" АД проти Болгарії") та численних рішеннях Верхового Суду України в даній категорії справ (постанови ВСУ від 09 вересня 2008 року у справі № 21-500во08, від 01 червня 2010 року у справі № 21-573во10, від 31 січня 2011 року у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, від 31 січня 2011 року у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), що враховуються судом з огляду на приписи частини другої статті 8, частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що податковим органом порушень з боку третіх осіб під час здійснення вказаних господарських операцій не встановлено, зустрічних перевірок контрагентів позивача не проведено.

Представник відповідача в судовому засіданні посилався на те, що згідно інформації наданої оперативним управлінням ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області транспортні засоби які використовувались ТОВ "Востокагроресурс" для поставки молока ТОВ "Новосанжарський молзавод" в період з червня по листопад 2014 року автоматизованою системою інформаційно-пошукової систему відеофіксації транспортних засобів із розпізнаванням номерних знаків "Відео контроль-рубіж" не були зафіксовані в межах Полтавської області на постах ДАЇ, що свідчить про відсутність факту транспортування молока Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокагроресурс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод".

Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити яким саме чином досліджувався під час проведення перевірки маршрут руху транспортних засобів які здійснювали транспортування молока придбаного позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокагроресурс".

Будь яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності факту транспортування молока Товариством з обмеженою відповідальністю "Востокагроресурс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" представником позивача суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За правилами частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області від 28.01.2016 № , № , № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новосанжарський молзавод" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 50502 (п'ятдесят тисяч п'ятсот дві) гривні 56 (п'ятдесят шість) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко