Справа № 2а/1008/576/12 (1008/4995/12)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/49423/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, після уточнення якого просила скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області від 10 лютого та від 24 липня 2012 року № 73374 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача здійснити нарахування такої пенсії з 9 листопада 2011 року.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, позов задоволено. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області від 24 липня 2012 року № 73374 «Про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років». Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області від 10 лютого 2012 року № 73374 «Про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років». Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV та Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) і здійснити нарахування призначеної пенсії з 9 листопада 2011 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові Київської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області від 10 лютого 2012 року № 73374 ОСОБА_4 відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з тим, що її страховий стаж на час звернення за призначенням такої складає 23 роки 9 місяців 3 дні, в тому числі стаж за вислугу років (в кратному обчисленні) 24 роки 5 місяців 26 днів.

З рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області від 24 липня 2012 року № 73374 вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_4 про призначення пенсії за вислугу років, відповідач визнав рішення від 10 лютого 2012 року № 73374 недійсним та повторно відмовив їй у призначенні такої пенсії, посилаючись на те, що страховий стаж позивача на час звернення за призначенням пенсії складає 23 роки 9 місяців 3 дні, в тому числі стаж за вислугу років (в кратному обчисленні) 23 роки 6 місяців. Крім того, у рішенні зазначено, що періоди роботи ОСОБА_4 з 17 червня 1991 року по 14 червня 1992 року на посаді молодшої медичної сестри, а з 1 лютого по 31 серпня 2001 року - на посаді лікаря анестезіолога дитячого у відділенні планово-консультативної та екстреної допомоги дітям не можуть бути зараховані до стажу роботи у подвійному розмірі.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, ОСОБА_4 звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наявності підстав для призначення позивачеві пенсії за вислугу років, оскільки спеціальний стаж її роботи складає понад 25 років.

Згідно пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що вона з 17 червня 1991 року по 14 червня 1992 року працювала молодшою медичною сестрою соматичного відділення в дитячій лікарні. З 1 вересня 1992 року позивач зарахована на 1 курс Національного медичного університету імені О.О. Богомольця за спеціальністю «Лікувальна справа», який закінчила 1 липня 1999 року. 2 серпня 1999 року зарахована лікарем-інтерном по дитячій анестезіології реаніматології в Київську обласну дитячу лікарню міста Боярки. 1 лютого 2001 року по закінченню інтернатури ОСОБА_4 переведена лікарем-анестезіологом дитячим у відділені анестезіології з ліжками інтенсивної терапії; 1 вересня 2001 року - лікарем-анестезіологом дитячим відділення анестезіології, реанімації та інтенсивної терапії; 1 січня 2002 року - лікарем-анестезіологом дитячим у відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії недоношених новонароджених дітей; 7 червня 2002 року - лікарем-анестезіологом дитячим у відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії. 29 липня 2009 року позивач звільнена з посади за власним бажанням, а 18 серпня 2009 року прийнята на посаду лікаря-анестезіолога дитячого відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, з якої звільнена за власним бажанням 1 червня 2011 року. 2 серпня 2011 року ОСОБА_4 прийнята на посаду лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії полового будинку і 2 листопада 2011 року звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. Вказані періоди роботи позивача підтверджуються також відповідними наказами та довідками.

За змістом Переліку установ, організацій та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, чинного в період роботи позивача на посаді молодшої медсестри соматичного відділення Васильківської соматичної дитячої лікарні з 17 червня 1991 року по 14 червня 1992 року, робота в лікарняних установах всіх типів і найменувань на посаді, зокрема, медичної сестри незалежно від найменування посади зараховувалась до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

У відповідності до положень пункту «д» статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту 2 якого посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) в лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санаторно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах віднесенні до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

За правилами пункту 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Неправильність запису № 6 у трудовій книжці ОСОБА_4 про те, що у період з 1 лютого 2001 року її призначено на посаду лікаря-анестезіолога дитячого у відділенні планово-консультативної та експертної допомоги дітям замість лікаря анестезіолога дитячого у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, встановлена наказом Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна дитяча лікарня» від 2 липня 2012 року № 02-91-к та внесеними до неї змінами.

З огляду на зазначені обставини та норми права суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо необхідності скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області про відмову у призначенні позивачеві пенсії за вислугу років та наявності підстав для призначення їй такої пенсії, встановивши, що спеціальний стаж роботи ОСОБА_4 складає понад 25 років.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Василькові та Васильківському районі Київської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.