Справа № 826/24810/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 квітня 2016 року № 826/24810/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Край Проперті»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Край Проперті» (далі - позивач або ДП «Край Проперті») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач або ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.10.2015р. №669/26552209 та №670/26552209.

По суті висновків ДПІ, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних рішень, позивач зазначає, що зазначені висновки ґрунтуються на оцінці обставин взаємовідносин позивача з контрагентами позивача ТОВ «Вайт Роял» та ТОВ «Бахмачрегіонпостач», зокрема, ДПІ дійшла до висновку про нездійснення спірних операцій та, відповідно, про відсутність підстав для формування позивачем витрат та податкового кредиту. Позивач вважає доводи ДПІ надуманими та зазначає, що спірні операції з надання маркетингових послуг та оренди майна фактично проведені та документально оформлені, а відтак вважає правомірним формування спірних сум податкових вигод, у зв'язку з чим не вбачає підстав для прийняття оскаржуваних рішень та просить їх скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірних рішень не вбачає, оскільки, на думку ДПІ, контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, фактично операції не проводилися та лише оформлялися на папері, а відтак відсутні передбачені ПК України підстави для формування спірних сум податкових вигод.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП «Край Проперті» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено акт перевірки від 16.10.2015 №441/26-55-22-09/24365189 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено, що ДП «Край Проперті» у перевіряємому періоді мало взаємовідносини із ТОВ «Вайт Роял» () на підставі договору №2909 від 29.09.2014 про надання послуг з питань комерційної діяльності та управління нерухомістю. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Вайт Роял» (Виконавець) зобов'язувався надати послуги з питання комерційної діяльності та управління з нерухомістю по створенню сприятливого орендованого клімату з метою активізації господарської діяльності Замовника (ДП «Край Проперті») шляхом пошуку нових форм організації діяльності та співпраці, залучення третіх осіб да співпраці та відвідувачів для отримання Замовником максимального прибутку у ТРЦ «Магелан». Згідно п. 3.1.4. вчасно складати та передавати Замовнику звіт про надання послуг та акт. Замовник сплачує виконавцю плату відповідно до обсягу наданих послуг згідно актів. Договір з боку Виконавця підписаний ОСОБА_2

Пунктом 1.2 вказаного договору визначено, що послуги, які надаються Виконавцем, включають в себе: вивчення ринку нерухомості; аналіз ринку оренди комерційної нерухомості інших торгівельно-розважальних центрів; розповсюдження інформації про ТРЦ з метою визначення та пошуку нових потенційно вигідних орендарів; участь в переговорах з контрагентами та підвищення їх заінтересованості щодо ТРЦ; комерційний аналіз укладених договорів оренди на відповідність вимогам ринку оренди комерційної нерухомості; складання договорів оренди та супровід їх укладення; надання інформаційних послуг з питань встановлення та порядку зміни орендної плати; надання консультацій щодо залучення нових клієнтів та підвищення лояльності наявних; визначення цільової аудиторії ТРЦ.

Вказується, що до перевірки надано акт надання послуг по ТОВ «Вайт Роял» №1 від 31.10.2014 на загальну суму з ПДВ 1 320 000грн., у т.ч. ПДВ - 220 000грн., відповідно до якого не можливо визначити зв'язок з господарською діяльністю підприємства. Крім того, до перевірки надано маркетинговий звіт за жовтень 2014 року щодо дослідження та аналізу ринку нерухомості України за 2-е півріччя 2014 року, орендні ставки комерційної нерухомості в столиці, орендні ставки в торгових центрах столиці, особливості договорів оренди торгових площ, склад орендної плати. При цьому, як вказується в Акті перевірки, весь спектр даної інформації можна знайти на сайтах в інтернеті.

Згідно маркетингового звіту ТОВ «Вайт Роял» здійснювало маркетингові акції для активізації трафіка: святкова програма до Дня робітника торгівлі; фестиваль дизайнерського хенд-мейда «Ярмарка Ремесел»; дитячі програми; виконання робіт.

За договором надавалися послуги: розробка дизайна рекламних матеріалів, буклети, плакати, воблери, скрєтч карти, ТВ-реклама на суму 1 104 950 грн. Однак, підтверджуючі документи щодо наданих послуг до перевірки не надано. Також зазначено, що програма до Дня робітника торгівлі, фестиваль дизайнерського хенд-мейда «Ярмарка Ремесел» проводилась в липні 2014 року так і в жовтні 2014 року, фотозвіти однакові, на яких не зазначено дати та часу проведення. Кошторис розважальних програм в липні 2014 року, який здійснювало ТОВ «Край-2» становив 18 600 грн., а кошторис розважальних програм в жовтні 2014 року, який здійснювало ТОВ «Вайт Роял» такі ж самі програми вже становив 74 400 грн.

В Акті зазначається, що вказані вище послуги підтверджувались тільки актами приймання виконаних робіт. ТОВ «Вайт Роял» виписано у жовтні 2014 року на адресу позивача податкові накладні на загальну суму без ПДВ - 1 100 000грн, ПДВ - 220 000грн. Перелік та реквізити податкових накладних зазначено на стор. 16 Акту перевірки у таблиці.

ДПІ зазначає, що підприємством не надані документи щодо фактичного використання зазначених послуг у власній господарській діяльності та вплив зазначених послуг на отриманий дохід та прибуток підприємства.

Враховуючи наведене, ДПІ вказується, що підприємство не мало економічної вигоди по вищевказаних послугах, так як вищевказані послуги не мали фактичної мети в отриманні прибутку.

Стосовно контрагента ТОВ «Вайт Роял» ДПІ надалі зазначає, що останній перебуває на податковому обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі; стан - 0; кількість працюючих у 2014 році - 1 особа.

Поряд з цим вказується про надходження листа від ДПІ у Голосіївському р-ні ГУ ДФС у м. Києві від 13.07.2015 № 4472-2650-0703 (вх. 36477/7 від 20.07.2015) про те, що триває досудове слідство по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР від 03.11.2014 за № 0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ч.2 ст.205 КК України за фактом створення ризикових СГД - ТОВ «Черрі Трейд» (), ТОВ «ІТС-Торг» (). В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено ряд заходів направлених на встановлення фактичного місцезнаходження рахунку ТОВ "Вайт Роял" (). Надано протокол допиту директора, бухгалтера ТОВ "Вайт Роял" - ОСОБА_2, яка в ході опитування заявила, що дане товариство їй не відоме, засновником та директором вона не являється, документи до ДПІ, державного реєстратора та інших державних органів особисто не подавала, статут та установчі договори, банківські документи не підписувала, рахунки банківські не відкривала. Не відома їй і податкова та фактична адреса товариства, вид його діяльності. Таким чином, директор ОСОБА_2 не причетна до фінансово-господарської діяльності товариства.

З огляду на вказане ДПІ дійшла висновку (стор. 15 Акту) про неправомірне формування ДП «Край Проперті» податкового кредиту з ПДВ та віднесення сум до валових витрат за договором про маркетингові послуги по контрагенту ТОВ "Вайт Роял".

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Бахмачрегіонпостач» () в Акті перевірки зазначається, що до перевірки надано договір оренди №1 від 25.03.2014, згідно якого ТОВ «Бахмачрегіонпостач» (Орендодавець), в особі директора ОСОБА_3, передає ДП «Край Проперті» (Орендарю) у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа приміщення, яка передається в оренду, складає 3 450 кв.м. Строк оренди у відповідності до умов цього Договору починається з дати передачі приміщення та підписання Сторонами Акту приймання-передачі приміщення в оренду Орендарю і закінчується в момент підписання Сторонами Акту приймання-передачі (повернення) приміщення Орендодавцеві.

Орендна плата за Договором становить 345 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 57 500,00 грн., з розрахунку 100 грн. за 1 кв.м. орендованого Приміщення. Згідно п.3.5 Договору не пізніше 10 банківських днів з дня укладання даного Договору, Орендар зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок Орендодавця, в якості забезпечення виконання Орендарем його зобов'язань за цим Договором, грошові кошти у розмірі 690 000грн., в т.ч. ПДВ 115 000 грн., які при належному виконанні Орендарем зобов'язань будуть зараховані в рахунок оплати орендованої плати за 2 останні місяці оренди Приміщення. Згідно п.3.7 Договору, крім сплати орендної плати. Орендар зобов'язаний компенсувати Орендодавцеві витрати на комунальні та експлуатаційні послуги згідно рахунків-фактур, які надаються Орендодавцем на день виставлення рахунку по орендній платі. Пунктом 3.8 Договору визначено, що компенсація комунальних та експлуатаційних послуг за цим договором здійснюється протягом 5 банківських днів з дня отримання рахунку Орендарем.

ДПІ зазначає, що ДП «Край Проперті» надано до перевірки акт приймання-передачі приміщення. Однак, акти виконаних робіт, перелік основних засобів, які платник передав в оренду, рахунки-фактури щодо комунальних та експлуатаційних послуг підприємством не надавались.

Крім того, встановлено, що відповідно до наданих банківських виписок ДП «Край Проперті» було здійснено предоплату за оренду складського приміщення, а саме: плат. доручення № 285 від 27.03 2014 в сумі 4 500 000,00 грн.; № 293 від 28.03.2014 в сумі 3 300 000,00 грн.; № 287 від 28.03.2014 в сумі 4 500 000,00 грн.

У липні 2014 року ТОВ «Бахмачрегіонпостач» повернуло предоплату за оренду складських приміщень ДП «Край Проперті» (згідно банківської виписки) платіжним дорученням № 923 від 03.07.2014 в сумі 700 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 116 666,67 грн.,. та провело коригування у податковій звітності за березень 2014 року.

Однак, як вказує ДПІ в Акті перевірки, вищезазначеним договором оренди не передбачено попередньої оплати в таких обсягах. Згідно п.3.5 Договору, не пізніше 10 банківських днів з дня укладання даного Договору Орендар зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок Орендодавця, в якості забезпечення виконання Орендарем його зобов'язань за цим Договором, грошові кошти у розмірі 690 000 грн., в т.ч. ПДВ 115 000 грн.

При перевірці реєстрів отриманих податкових накладних та оригіналів податкових накладних, на підставі яких здійснювались записи в реєстрі, встановлено, що ДП «Край Проперті» включено до складу податкового кредиту в березні 2014 року суму ПДВ з урахуванням уточнюючих розрахунків в розмірі 1 933 333 грн. на підставі податкових накладних від 28.03.2014 № 5 та 27.03.2014 № 3, які виписані ТОВ «Бахмачрегіонпостач». В зазначених накладних невірно вказано кількість та об'єм, обсяг послуг. Зокрема, номенклатура податкових накладних - оренда складського приміщення, об'єм (обсяг) зазначено в накладній за №5 - « 78000», а в накладній за №3 - « 45000», одиниця виміру зазначена «міс.».

Стосовно контрагента позивача за вказаною операцією (ТОВ «Бахмачрегіонпостач») ДПІ в Акті зазначає про надходження листа (вх. від 13.07.2015 № 5810/7) від ДФС у Чернігівській області, яким отримано довідку від 24.09.2014 № 65/22/36946051 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Бахмачрегіонпостач» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.03.2014 по 31.03.2014.

Зокрема, згідно з витягу вказаної довідки вбачається наступне. «...Для проведення зустрічної звірки по господарських відносинах з ДП «Край Проперті» суб'єктом господарювання на запит Бахмацької ОДПІ від 08.08.2014 № 929/10/15-03-05 було надано такі первинні документи (завірені копії документів) відповідь від 05.09.2014 № 1146/10: податкова накладна № 3 від 27.03,2014; податкова накладна № 5 від 28.03.2014; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 1 від 03.07.2014; копії банківських виписок по рахунку № НОМЕР_1. Платником не було надано копію договору про взаємовідносини з ДП «Край Проперті», але у виписаних податкових накладних зазначається договір № 1 від 25.03.2014.

ТОВ «Бахмачрегіонпостач» не було надано для проведення зустрічної звірки акти виконаних робіт, договір оренди приміщення, перелік основних засобів, які платник передав в оренду, акт прийому передачі орендованих складських приміщень ДП «Край Проперті», в зв'язку з чим неможливо встановити площу орендованого приміщення, перелік орендованих складських приміщень, строк дії договору, строки сплати орендної плати.

У наданих податкових накладних зазначено, що майно передається на термін 78000 місяців та 45000 місяців, що в декілька разів перевищують граничний термін експлуатації виробничих приміщень.

Для перевірки підтвердження факту надання в оренду складських приміщень ДП «Край Проперті» було здійснено 18.09.2014 вихід на підприємство ТОВ «Бахмачрегіонпостач» за адресою м. Бахмач вул. Тиницька, 3, посадові особи даного товариства були відсутні. Встановлено, що фактично всі приміщення ТОВ «Бахмачрегіонпостач» згідно договору оренди від 16.06.2014 орендує ТОВ «Варин-Агро». Територія охороняється працівниками даного товариства. Про ДП «Край Проперті», яке орендує складські приміщення, їм нічого не відомо, на орендовану територію сторонніх осіб не пропускають.

ТОВ «Бахмачрегіонпостач» у вересні 2014 року було подано уточнюючий розрахунок до Бахмацької ОДПІ (№ від 16.09.2014) та розрахунок коригування, в яких зазначена підстава для коригування з ДП «Край Проперті» - зміна одиниці, при цьому суми проведених розрахунків між даними контрагентами не змінювались. Дослідити проведене коригування немає можливості в зв'язку з ненаданням підтверджуючих документів, в єдиному реєстрі податкових накладних дане коригування не зареєстроване.

Отже, враховуючи вищенаведене, господарські операції з надання майна в оренду ДП «Край Проперті» даною зустрічною звіркою не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, не надання документів щодо підтвердження передачі орендованих виробничо-складських приміщень та іншого майна. Зустрічною звіркою не підтверджено реальність проведення з ДП «Край Проперті» в березні 2014 р. (з врахуванням проведеного коригування податкового кредиту, проведеного платником самостійно) в сумі 11 600 000 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 1 933 333,33 грн. …».

З огляду на вказане ДПІ в Акті перевірки позивача дійшла висновку (стор. 20 Акту) про неправомірне формування ДП «Край Проперті» у березні 2014 року податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ «Бахмачрегіонпостач» у сумі 1 933 333,33 грн. При цьому ДПІ зазначає, що вказане порушення не призвело до завищення об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємства.

Загалом, ДПІ у розділі «Висновок» Акту перевірки зазначає про порушення ДП «Край Проперті» вимог п.139.1.9 п. 139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого у 2014 році занижено податок на прибуток на суму 198 000грн., а також п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 2 153 333грн., у т.ч. за березень 2014 року у сумі 1 869 795грн., за квітень 2014 року у сумі 56 513грн., за травень 2014 року у сумі 7 025грн. та за жовтень 2014 року у сумі 220 000грн.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.10.2015р.:

№669/26552209, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» на 198 000грн. за основним платежем та на 49 500грн. за штрафними санкціями,

№670/26552209, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 2 153 333грн. за основним платежем та на 1 076 667грн. за штрафними санкціями.

Вирішуючи спір по суті та проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення ПК України (в редакції на час оформлення операцій та формування податкових вигод), а саме:

- п/п. 14.1.36. ПК України (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг),

- (щодо оподаткування прибутку підприємств, щодо формування витрат), а саме: п/п. 14.1.27. ПК України (щодо визначення терміну «витрати»), п/п. 134.1.1. (щодо об'єкту оподаткування); п. 138.1. (щодо складу витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування), п/п. 14.1.228. (щодо визначення поняття «собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг»), п/п. 138.2. (щодо визнання витрат на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат), п/п. 138.4. (щодо періоду визнання витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг), п/п. 137.1. (дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг; дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар), п/п. 139.1.3. ПК України (не включаються до складу витрат суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; п/п. 139.1.9 (щодо не включення до складу витрат тих витрат, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами); ст.187 (щодо дати виникнення податкових зобов'язань),

- (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 185.1. (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п. 198.1. ПК України (щодо операцій, при здійсненні яких виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення сум податкового кредиту), п. 201.1. (щодо видачі податкової накладної та її реквізитів), п. 201.4. (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6. (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7. (щодо складення п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг), п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку),

а також п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження задекларованих відомостей) та положення ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути видані за фактично вчиненою операцією.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця/продавця права на формування сум податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкових вигод, та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою; (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому суть останнього слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність зазначених обставин та підстав, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків витрат та податкового кредиту, зокрема, недоведеність факту придбання товарів/робіт/послуг (нездійснення операцій/ оформлення «безтоварних» операцій), вказує на юридичну дефектність складених за такими операціями первинних документів, позбавляє первинні документи та податкові накладні юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних первинних документів (у т.ч. податкових накладних) та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості робіт/послуг з ПДВ, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю позивача.

В даному випадку, дослідивши та оцінивши відповідно до положень ст. 86 КАС України («Оцінка доказів») наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій (їх невиконання), про юридичну дефектність у зв'язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які внаслідок наведеного не мають юридичної значимості, що у сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування позивачем спірних сум податкових вигод.

Висновок відносно наведеного ґрунтується на наступному.

Так, щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Вайт Роял» () по наданню останнім послуг з питань комерційної діяльності та управління нерухомістю за договором №2909 від 29.09.2014 суд зазначає, що на підставі вказаного договору між сторонами складено Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.10.2014р. на загальну суму з ПДВ 1 320 000грн., у т.ч. ПДВ - 220 000грн., у якому зазначено номенклатуру послуги - «послуги з питань комерційної діяльності та управління нерухомістю» (т.1 а.с.108). ТОВ «Вайт Роял» у жовтні 2014 року виписало на адресу позивача податкові накладні №7 від 10.10.2014р., №38 від 14.10.2014р. та №64 від 21.10.2014р. (т.1 а.с.174-176) загальна сума за якими складає 1 320 000грн., у т.ч. ПДВ - 220 000грн., номенклатура послуг, вказана у накладних, - «послуги зі здачі в оренду нежитлових приміщень та пошуку потенційних орендарів».

Позивач в ході розгляду даної справи стверджував, що надання вказаних послуг підтверджується наявним в матеріалах справи звітом контрагента по маркетинговим послугам.

В контексті наведеного суд зазначає, що наданий до матеріалів справи звіт контрагента по маркетинговим послугам містить дослівні передруківки консультацій експертів та новостних матеріалів, зокрема, як приклад, з таких сайтів: http://100realty.ua/articles/26479 (назва статті - «Рынок офисной недвижимости: рекордное предложение и падение арендных ставок»), http://www.capital.ua/ru/publication/27604-osennee-obostrenie-torgovye-tsentry-khotyat-otmenit-skidki-i-lgotnyy-kurs-dlya-riteylerov?issue=377 (назва статті - «Осеннее обострение. Торговые центры хотят отменить скидки и льготный курс для ритейлеров»), а також містить дослівне відображення висновків, які зроблені компанією JLL Україна (NYSE: JLL) у своїх дослідженнях - «Обзоры рынка коммерческой, офисной, торговой недвижимости за 3 и 4 кварталы 2014 года», які розміщені у вільному доступі на сайті вказаної компанії (http://www.jll.ua) та на інших ресурсах мережі інтернет.

Із вказаних сайтів вбачається, що інформація, розміщена на них, є об'єктом авторського права та її копіювання без відповідного дозволу власника такого об'єкту заборонена. В контексті наведеного під час розгляду справи не було надано письмових дозволів від відповідних осіб, власників об'єктів авторського права, на здійснення копіювання та використання ТОВ «Вайт Роял» інформації з відповідних інтернет-ресурсів.

До того ж, враховуючи наявність вказаної інформації у вільному доступі в мережі інтернет, під час розгляду справи позивачем не доведено суду актуальності придбання у ТОВ «Вайт Роял» послуг по проведенню досліджень та збору вказаної інформації, загальною вартістю понад один мільйон гривень, а отже не доведено зв'язку понесених витрат з господарською діяльністю позивача та оформлення придбання послуг для цілей використання у господарській діяльності.

У той же час підписані за спірними операціями акт виконаних робіт та податкові накладні містять загальне посилання на номенклатуру поставки: «послуги з питань комерційної діяльності та управління нерухомістю», «послуги зі здачі в оренду нежитлових приміщень та пошуку потенційних орендарів», без конкретизації та деталізації послуг. При цьому назва послуги, наведена у Акті приймання-передачі наданих послуг, та послуг, які вказані у виписаних контрагентом податкових накладних, повністю відрізняються один від одного та є різними за своєю суттю, тобто не дають можливості встановити дійсний зміст послуги.

Щодо юридичної значимості цих документів, в контексті вищезгаданих положень законодавства з питань бухгалтерського обліку, суд звертає увагу на наступну правову позицію ВАС України. Так, Вищий адміністративний суд України у постанові від 07.07.2011 р. (№ К-25801/08; номер рішення в ЄДРСР - 18257561) зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Правило належності доказів, як зазначає ВАС України, не підміняє вимоги щодо достовірності та достатності доказів. Умовою достовірності доказів, як вбачається із зазначеного рішення ВАС України, щодо придбання (послуг/товарів), вартість яких врахована позивачем в податковому обліку з метою зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, зв'язку цих послуг з власною господарською діяльність позивача є, перш за все, конкретизація змісту, обсягу (операцій, товарів, робіт, послуг). Виходячи з вищезгаданої правової позиції ВАС України, первинні документи (акти, податкові накладні), які мають узагальнений характер, неконкретні за змістом, що має місце в даному випадку, не можуть враховуватися при формуванні відповідних податкових вигод.

Суд зазначає, що під час розгляду справи також не надано жодних первинних документів на підтвердження наявності взаємовідносин позивача з клієнтами та доказів на підтвердження встановлення цих взаємовідносин саме за участі контрагента позивача. Додані ж до матеріалів справи копії фотознімків (фотозвіти) про проведення певних заходів не містять інформації про участь саме працівників контрагента у проведенні таких заходів, ідентифікацію місць проведення відображених у них заходів, часу їх проведення, а тому такі фотознімки, за відсутності інших доказів, не можуть підтверджувати участь контрагента у здійсненні спірних операцій.

В ході розгляду справи не надано й доказів, а судом не встановлено наявності у контрагента достатніх трудових ресурсів для здійснення спірних операцій. При цьому, як вбачається з наведених у Акті перевірки відомостей, у штаті контрагента у 2014 році рахувалося 1 особа, що є явно недостатнім для виконання спірних операцій, враховуючи їх характер та обумовлені обсяги (на суму більше одного мільйона гривень).

Слід зазначити, що обізнаність позивача відносно наявності у контрагентів відповідних ресурсів при укладанні угод, обумовлюється звичайною діловою практикою та характером і специфікою угод (обумовлених операцій).

З огляду на наведене зазначені звіт та акт не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкових вигод.

Більш того, в ході розгляду даної справи також встановлено, що відповідно до вироку Печерського районного суду міста Києва від 28.01.2016р. у справі № 757/1457/16-к, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, та призначено узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 грн. 00 коп.

Як встановлено судом у зазначеному рішенні, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на початку липня 2014 року, більш точної дати та часу не встановлено, без мети ведення фінансово-господарської діяльності та виконання адміністративно-розпорядчих функцій у якості службової особи, не маючи наміру щодо здійснення діяльності, пов'язаної з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, з метою прикриття незаконної діяльності іншими особами, вступивши у попередню змову із невстановленою особою, спрямовану на створення та подальшу реєстрацію в органах державної влади суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, за грошову винагороду, вчинила дії, що виразилися у створенні фіктивного підприємства - ТОВ «Вайт Роял» ().

Зокрема, встановлено, що на виконання раніше розробленого злочинного плану, 11 липня 2014 року, в денний період часу, ОСОБА_2 прибула до станції метрополітену «Кловська» по вул. Мечникова в м. Києві та підписала надані їй невстановленою особою Протокол №8 загальних зборів засновників ТОВ «Вайт Роял» (), які нібито відбулися 11 липня 2014 року, та до якого заздалегідь були внесені неправдиві відомості щодо місцезнаходження товариства та сформованого статутного капіталу за рахунок грошового внеску у розмірі 320 000 гривень, а також Статуту ТОВ «Вайт Роял» ( ), нібито затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 11 липня 2014 року.

В подальшому усі вищезазначені документи ОСОБА_2 були передані невстановленій слідством особі, для подальшої державної перереєстрації підприємства в органах державної влади.

Передані невстановленою особою Протокол №8 загальних зборів засновників ТОВ «Вайт Роял» (), Статут ТОВ «Вайт Роял» (), нібито затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства від 11 липня 2014 року, а також посвідчена приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 11 липня 2014 року довіреність, надали іншій особі можливість здійснити у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Києво - Святошинського районного управління юстиції 14 липня 2014 року державну реєстрацію ТОВ «Вайт Роял» (), про що державними реєстраторами зазначеної установи в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи зроблено запис за №0010074.

Окрім цього, на завершення заздалегідь обумовленого плану, приблизно через два тижні після підписання довіреності та установчих документів ТОВ «Вайт Роял» (), за вказівкою невстановленої слідством особи ОСОБА_2 прибула у АТ «Радабанк», де підписала надані невстановленою особою документи на відкриття поточного рахунку для створеного та зареєстрованого на той момент ТОВ «Вайт Роял» ().

Таким чином, як встановлено судом, вчинивши свої умисні дії на виконання заздалегідь обумовленого плану, виступивши засновником та директором ТОВ «Вайт Роял» (), ОСОБА_2 забезпечила прикриття незаконної діяльності невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахункам підприємства, складанні від імені службових осіб ТОВ «Вайт Роял» фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності.

Згідно ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За встановлених у вироку суду обставин вбачається, що підприємство-контрагент (ТОВ «Вайт Роял») створювалось та діяло з метою прикриття незаконної діяльності, знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомими особами лише оформлювались документи без фактичного здійснення господарських операцій від імені цього підприємства, а тому таке підприємство є фіктивним (нелегальним) підприємством, статус якого несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Наведене вище відповідає також правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 17 листопада 2015 року у справі №21-277а15, згідно якого первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Як встановлює частина друга статті 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини щодо відсутністю зв'язку спірних операцій із господарською діяльністю позивача, дефектності первинних документів, відсутністю у контрагента необхідних трудових ресурсів, необхідних для виконання спірних операцій тощо, у сукупності із виявленими фактами щодо фіктивної діяльності ТОВ «Вайт Роял», суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Доводи ж позивача спростовуються наведеними обставинами та висновками суду.

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Бахмачрегіонпостач» () з приводу оренди позивачем нежитлового приміщення за договором оренди №1 від 25.03.2014 та, відповідно, правомірності формування позивачем податкових вигод за даними відносинами, суд зазначає наступне.

Згідно умов вказаного договору оренди орендна плата за Договором становить 345 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 57 500,00 грн., з розрахунку 100 грн. за 1 кв.м. орендованого Приміщення (п. 3.2 Договору). Згідно п.3.5 Договору не пізніше 10 банківських днів з дня укладання даного Договору, Орендар зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок Орендодавця, в якості забезпечення виконання Орендарем його зобов'язань за цим Договором, грошові кошти у розмірі 690 000грн., в т.ч. ПДВ 115 000 грн., які при належному виконанні Орендарем зобов'язань будуть зараховані в рахунок оплати орендованої плати за 2 останні місяці оренди Приміщення.

Судом встановлено, що ДП «Край Проперті» здійснено попередню оплату за оренду нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у загальному розмірі 11 600 000грн., у т.ч. ПДВ 1 933 333,33грн., та включено дані суми ПДВ до складу свого податкового кредиту у березні 2014 року.

В контексті наведеного суд зазначає, що, виходячи з економічної суті, змісту та призначення системи оподаткування, податку на додану вартість, вони є публічними регуляторами економічної діяльності та прибутку, і використання цих регуляторів не може бути спрямовано на отримання необґрунтованої податкової вигоди, а податкова вигода не може перевищувати економічної вигоди від здійснення господарської операції, оскільки ціллю господарської діяльності є отримання економічної, а не податкової вигоди.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника та лише за таких умов платник податку має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту - приросту (збереження) активів та/або їх вартості, створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В даному випадку позивачем не надано суду доказів наявності розумних економічних причин (ділової мети) здійснення попередньої оплати за послуги оренди приміщення у розмірі більше 11 млн. грн., а також не наведено жодних об'єктивних чинників, в силу яких підприємство було змушено організувати діяльність саме на таких умовах. Підприємством не доведено суду економічної доцільності здійснення попередньої оплати у сумі 11 600 000грн., враховуючи при цьому, що положеннями договору таких умов не передбачалося.

В наведеному контексті позивач не довів суду обставин спрямованості спірних операцій на досягнення позитивного фінансово-економічного результату від вчиненої угоди; намірів використання їх позитивного результату в господарській діяльності позивача; вчинення угоди за наявності розумної впевненості в очікуваному позитивному результаті та в отриманні економічного ефекту від здійснення угоди тощо.

При цьому на підтвердження фактичного користування нежитловим приміщенням, яке є об'єктом оренди за спірним договором, позивачем не надано суду рахунків фактур на оплату комунальних та експлуатаційних послуг, обов'язкова наявність яких, однак, передбачалася умовами договору, а також не надано жодних доказів, які б окремо або в сукупності, прямо чи опосередковано могли б свідчити про такі обставини, зокрема: доказів здійснення позивачем охорони нежитлового приміщення за адресою м. Бахмач вул. Тиницька, 3 та здійснення розрахунків за послуги охорони; докази відрядження працівників позивача до м. Бахмач або ж наявності таких працівників за місцем розташування приміщення; доказів надання послуг по вивезенню та утилізації твердих побутових відходів (сміття) за адресою оренди приміщення; доказів введення в експлуатацію пожежної та тривожної охоронних систем у вказаному приміщенні; доказів здійснення складського обліку товарів у такому приміщенні; доказів прибуття автотранспорту до складського приміщення з метою завантаження чи розвантаження вантажу (ТТН) тощо.

Крім того, під час розгляду позивачем не було надано й будь-якого листування, доказів обміну комерційними пропозиціями з приводу укладання договору оренди, що є звичайною діловою практикою при виборі контрагентів, у т.ч. з метою з'ясування наявності у відповідних контрагентів матеріальних ресурсів (об'єкту оренди) для виконання певних угод.

У зв'язку із наведеним слід додати, що відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку суд враховує викладені в Акті перевірки відомості щодо виходу на підприємство ТОВ «Бахмачрегіонпостач» за адресою м. Бахмач вул. Тиницька, 3 посадових осіб контролюючого органу та невстановлення в ході такого виходу відомостей, які б підтверджували факт оренди приміщення за вказаною адресою ДП «Край Проперті», що, на переконання суду, додатково свідчить про фактичну відсутність позивача (його працівників) за вказаною адресою об'єкта оренди.

Відносно ж наданих позивачем копій договорів та видаткових накладних щодо поставки йому обладнання та інших товарів за адресою м. Бахмач вул. Тиницька, 3, які, на думку позивача, підтверджують факт використання ним приміщення за договором оренди, суд зазначає, що самі по собі договори та видаткові накладні, за відсутності доказів відображення вказаних операцій поставки у бухгалтерському обліку підприємства, доказів здійснення позивачем розрахунків за такі товари, доказів декларування позивачем таких операцій поставки у податковому обліку, а також доказів транспортування товарів (ТТН, подорожніх листі), не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей підтвердження реальності поставки таких товарів за вказаною адресою, а відтак такі докази судом до уваги не приймаються.

Слід також зазначити, що директор ТОВ «Бахмачрегіонпостач» ОСОБА_3, в ході його допиту у судовому засіданні в якості свідка, не надав суду свідчень, які б підтверджували б фактичне використання позивачем приміщення за адресою м. Бахмач вул. Тиницька, 3, або ж намірів такого використання, а тому свідок не переконав суд у реальності здійснення спірних операцій.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про недоведеність фактичного користування позивачем спірним об'єктом оренди (нежитловим приміщенням), що власне свідчить про нереальність спірних взаємовідносин позивача із ТОВ «Бахмачрегіонпостач». Фактично розглядувані операції були спрямовані на штучне нарощування позивачем податкового кредиту для мінімізації своїх податкових зобов'язань.

Загалом, враховуючи сукупність чинників та обставин, що пов'язані з укладанням та виконанням вищезгаданої угоди, суд, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на оцінці в сукупності всіх доказів по справі, на встановлених судом обставинах та вищенаведених положеннях законодавства, приходить до висновку, що вчинення та виконання зазначеної угоди з перерахуванням значних сум попередньої оплати, не було зумовлено розумними економічними причинами (діловими цілями), а тому угода між позивачем та ТОВ «Бахмачрегіонпостач» вчинена без мети реального настання обумовлених нею правових наслідків, що виключає формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за зазначеною угодою навіть за наявності належним чином оформлених первинних та розрахункових документів, а отже у позивача не було підстав для включення до податкового кредиту з ПДВ у березні 2014 року сум попередньої оплати, сплачених позивачем за вказаним договором, у тому числі на підставі п.198.2 ст.198 ПК України.

Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведеного правила слідує, що обов'язок доказування покладається на сторін і це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Цей обов'язок у рівній мірі покладається на обох сторін, тобто кожна сторона повинна доказати факти, на які вона посилається, переконати суд у достовірності наведених фактів.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71 КАС України).

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов'язку, встановленого ч. 1 ст. 71 КАС України, не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішень, які, як приходить до висновку суд, є законними та обґрунтованими, вірним по суті, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову дочірнього підприємства «Край Проперті» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко