Справа № 2а-796/12/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2012 року № 2а-796/12/2670

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Хрещатик, 10, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва звернулася до суду з позовом про стягнення з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 податкової заборгованості в розмірі 1 010,68 грн.

Ухвалою суду від 19 січня 2012 року відкрито скорочене провадження у справі та надано відповідачу строк для подання заперечень або заяви про визнання позову до 9 лютого 2012 року.

Ухвалою суду від 10 лютого 2012 року справу призначено до судового розгляду, оскільки суд прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні 27 лютого 2012 року позивач надав додаткові пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, в звязку з чим суд відклав розгляд справи на 7 березня 2012 року.

Під час розгляду справи відповідач заперечення чи пояснення по суті заявлених позовних вимог суду не надав. Відповідачу надсилалися повістки про виклик за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В судове засідання 15 березня 2012 року сторони не прибули. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Пункт перший статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку представників сторін в судове засідання 15 березня 2012 року, суд прийшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні та на основі наявних матеріалів справи.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України, Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Указ Президента України від 3 липня 1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»та зазначає, що субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 має податковий борг по сплаті єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб за 2009 рік у розмірі 1 010,68 грн. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 28 квітня 1999 року та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва. Місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

12 грудня 2008 року відповідач звернулася до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва із заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Києва, на підставі зазначеної заяви відповідача та квитанції від 12 грудня 2008 року про сплату єдиного податку в розмірі 200 грн., видала фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 свідоцтво про сплату єдиного податку № 647561.

Згідно статті 1 Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»(в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Указ № 727) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, зокрема для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Статтею 2 Указу № 727 передбачено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до статті 4 Указу № 727 для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.

Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності і повернення до раніше встановленої системи оподаткування суб'єкти малого підприємництва можуть здійснювати з початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) у разі подання відповідної заяви до органів державної податкової служби не пізніше ніж за 15 днів до закінчення попереднього звітного (податкового) періоду (кварталу).

Згідно рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 16.10.2007 № 301 «Про встановлення розміру фіксованого податку в місцях торгівлі на ринках Шевченківського району та ставок єдиного податку для субєктів підприємницької діяльності-фізичних осіб»фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повинна була сплачувати щомісяця єдиний податок в розмірі 200 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплатила єдиний податок для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб за 2009 рік в розмірі 979,79.

Враховуючи, що за відповідачем обліковується пеня в розмірі 30,89 грн., загальна сума податкового боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складає 1 010,68 грн.

Позивачем, з метою стягнення податкового боргу, направлено відповідачу першу податкову вимогу від 24 квітня 2009 року № 1/3583.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2181-ІІІ) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (підпункт 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181-ІІІ).

Вказана вимога направлялася на адресу відповідача, проте повернулися до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання», в звязку з чим податкова вимога розміщена на дошці податкових оголошень, про що позивачем складений акт від 17 грудня 2010 року № 4388.

Згідно пояснень представника позивача, друга податкова вимога відповідачу не надсилалася, оскільки згідно Податкового кодексу України друга податкова вимога з 2011 року не надсилається.

Суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України (стаття 5 Указу № 727).

Станом на день розгляду спору заборгованість відповідачем не сплачена, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.18. статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що суму боргу у розмірі 1 010,68 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатила, податковий борг є узгодженим, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва задовольнити повністю.

2. Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: 04112, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму податкового боргу з єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб у розмірі 1 010 (одна тисяча десять) грн. 68 коп. на р/р 0011 в УДК у Шевченківському районі м. Києва, банк одержувач ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 18050200.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А.Бояринцева