Справа № 22-а-1393/08
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 р.Справа № 22-а-1393/08

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Фаєр Ю.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Романішина В.Л.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря: Жуковської О.О., Баязітової Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішень Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_1 від 12 лютого 2007 року №, № про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Невада»звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про скасування рішення №, № від 12 лютого 2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій, посилаючись на проведення перевірки з грубими порушеннями Закону України «Про державну податкову службу в Україні», безпідставність і неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»на суму 70 грн. та п.1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»на суму 2225 грн.

Постановою Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»задоволені повністю. Скасовані рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 лютого 2007 року №, №.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси 27 липня 2007 року подав заяву про апеляційне оскарження, а 16 серпня 2007 року - апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року та прийняти нову постанову про відмову у позові ТОВ «Невада», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 січня 2007 року працівниками Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області проведена перевірка господарської одиниці - залу гральних автоматів ТОВ «Невада», розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Леніна, 57, який належить Дніпропетровській філії ТОВ «Невада», щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, про що складено відповідний акт.

В ході проведення перевірки ДПА у Дніпропетровській області було встановлене порушення ТОВ «Невада»вимог ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»від 23 березня 1996 року (із змінами та доповненнями). Порушення полягало в тому, що в залі гральних автоматів позивача здійснюються операції з надання послуг у сфері грального бізнесу з використанням гральних автоматів, на час перевірки (згідно опису) знаходяться вісімнадцять гральних автоматів, у тому числі гральний автомат «Рулетка» з чотирма гральними місцями, на три з яких відсутні торгові патенти.

Крім того, перевіркою також було встановлено порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року (із змінами та доповненнями) внаслідок проведення розрахункових операцій без застосування РРО та без видачі розрахункового документа на суму 425 грн. та п. 13 ст. 3 вказаного Закону внаслідок невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному Х-звіті РРО у розмірі 20 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 лютого 2007 року № на суму 70 грн. на підставі ст. 8Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»від 23 березня 1996 року (із змінами та доповненнями) та № на суму 2225 грн. на підставі п.1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06 липня 1995 року (із змінами та доповненнями).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12 лютого 2007 року винесені за результатами перевірки, проведеної з порушенням вимог чинного законодавства та прийнятті в порушення вимог чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно рішення податкової інспекції щодо порушення ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються субєктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами. Під гральним бізнесом у цьому Законі слід розуміти діяльність, повязану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат, гральний стіл).

Ліцензійними умовами провадження організації діяльності з проведення азартних ігор і Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від 18 квітня 2006 року № 40/374, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006 року за № 622/12496, визначено поняття «грального автомата»як механічного, електричного, електронного обладнання або пристрою, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) з використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Невада»використовує в перевіреному ігровому залі гральний автомат «Рулетка».

Відповідно до абзацу 11 п. 1.2 Ліцензійних умов гральний автомат типу рулетки - це один гральний автомат (окреме гральне місце), у якому має можливість брати участь у грі один або кілька гравців одночасно і який має ігрове поле у вигляді кола рулетки та декілька екранів, що розміщенні в цьому корпусі грального автомата, і всі елементи такого грального автомата діють під єдиним програмним забезпеченням.

Наявна в матеріалах справи довідка (а.с. 28) свідчить про те, що гральний автомат «Рулетка», що використовується позивачем, відповідає всім вище наведеним ознакам і являє собою єдиний гральний пристрій для проведення однієї азартної гри в один момент часу. Додаткового слід зазначити, що в довідці зазначено, що гральний автомат має декілька гральних полей, які не можуть використовуватись окремо від основної конструкції.

З метою обєктивного розгляду справи, судом апеляційної інстанції сторонам по справі направлялись запити про надання у якості додаткових доказів по справі технічної документації (технічні умови грального пристрою, протокол сертифікаційних випробувань, сертифікат відповідності) на гральний автомат, який знаходився в залі гральних автоматів за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Леніна, 57, на момент проведення 09 січня 2007 року працівниками ДПА у Дніпропетровській області перевірки і щодо якого було виявлено порушення норм ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Розгляд справи судом апеляційної інстанції неодноразово відкладався для надання можливості сторонам надати докази по справі, однак на момент її розгляду 21 лютого 2011 року, додаткові докази так і не були надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у фіксованому розмірі для використання саме грального автомата, незалежно від кількості одночасно наданих на ньому послуг. Вказана норма Закону не передбачає встановлення вартості торгового патенту для використання гральних полів одного грального автомата.

Тобто, з правового аналізу наведених положень вбачається, що Законом України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»встановлений обовязок придбання торгового патенту на гральний автомат, а не на окремі гральні місця на ньому.

А тому придбання одного торгового патенту на гральний автомат «Рулетка», що має чотири гральних поля, відповідає як нормам права, так і технічним характеристикам цього автомату.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку торговий патент на здійснення операції з надання послуг у сфері грального бізнесу потрібен для використання грального автомату в цілому, а висновок перевіряючих в акті перевірки щодо відсутності трьох торгових патентів на гральний автомат з кільцем рулетки з чотирма гральними місцями є помилковим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Проте, колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині скасування рішення про застосування штрафних санкцій за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору.

У разі, коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та обєднані державні податкові інспекції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 цього ж Закону Державна податкова адміністрація України здійснює безпосередньо функції, повязані зі здійсненням контролю за додержанням законодавства про податки, інші платежі, валютні операції, порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних контрольно-касових апаратів, компютерних систем і товарно-касових книг, лімітів готівки в касах та її використанням для розрахунків за товари, роботи, послуги, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності та ліцензій, патентів, інших спеціальних дозволів на здійснення окремих видів підприємницької діяльності.

Аналіз вказаних норм Закону України «Про державну податкову службу в Україні»свідчить про те, що органи державної податкової служби, в тому ж числі і Державна податкова адміністрація у Дніпропетровській області, є уповноваженими державою органами для здійснення функцій контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних контрольно - касових апаратів, компютерних систем.

При цьому підстави, порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок та умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до їх проведення наведені в статтях 11-1 та 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 названого Закону встановлено такі види перевірок: документальні невиїзні, планові та позапланові виїзні.

Законом України від 25 березня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2005 рік», який набрав чинності з 31 березня 2005 року, спрощено процедуру допуску до проведення перевірок, у звязку з чим статтю 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»доповнено частиною 7, зміст якої зводиться до того, що окрім обставин для проведення позапланових перевірок, передбачених частиною 6 названої статті, позаплановими вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Таким чином, згідно зі ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», вважаються позаплановими перевірками.

Після внесення змін в п. 2 ч. 1ст. 11-2 Закону умовами допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення стали такі документи:направлення на перевірку та копія наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, які надаються платнику податків під розписку.

Колегія суддів вважає, що ненадання під розписку платнику податків направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки або їх надання з порушенням вимог, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 11- 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки. Однак позивач таким правом не скористався, тому невручення йому згаданих документів при фактичному допуску до проведення перевірки не може бути підставою для скасування рішення відповідача про застосування штрафних санкцій при доведеності вчиненого позивачем порушення.

На підставі проведеної перевірки співробітниками Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області складено акт перевірки, в якому зазначено про встановлені факти порушення вимог п. 1, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 425 грн. та незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному Х - звіті реєстратора розрахункових операцій, на суму 20 грн., що відповідно до п. 1 ст. 17 та ст. 22 названого Закону є підставою для застосування до субєкта підприємницької діяльності штрафних (фінансових) санкцій.

Обставини (факти) зазначені в акті перевірки позивачем не оспорюються.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій застосовуються фінансові санкції у пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг).

Вимогами статті 22 Закону передбачено застосування до субєктів підприємницької діяльності у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, фінансової санкції у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Із врахуванням наведених вище положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про застосування до позивача фінансових санкцій від 12 січня 2007 року № НОМЕР_1 на суму 2225 грн. (425 грн. х 5 + 20 грн. х 5) є обґрунтованим.

Твердження позивача, що ТОВ «Невада»не входить до переліку суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, і як наслідок на нього не розповсюджуються норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до пунктів 1 та 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 121 «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій», встановлюються терміни переведення субєктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій згідно з додатком.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 121 «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій»визначено використання автоматів (гральних) 31 грудня 2006 року, а також використання автоматів іншого призначення 1 червня 2004 року.

Крім того, п.1 ст.1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»від 23.03.1996 року встановлено, що об'єктом правового регулювання, згідно з цим Законом, є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Тому посилання позивача, що оскільки такий вид економічної діяльності, як «використання гральних автоматів»в КВЕД прямо не передбачено, то вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»в редакції Закону №2505 від 25 березня 2005 року не розповсюджуються на ТОВ «Невада»не приймається апеляційним судом до уваги.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законними і обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції при повному встановленні обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Враховуючи вищенаведене і керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Одеської області від 18 липня 2007 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Невада»задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси № НОМЕР_2 від 12 січня 2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 70 грн.

В іншій частині в задоволені позовних вимог товариству з обмеженою відповідальністю «Невада»відмовити.

Постанова апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: В.Л. Романішин

ОСОБА_1