Справа № 22-а-11430/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської областінеправомірними та зобовязання зробити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

В у рудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як інвалід 2-ої групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем державна пенсія та пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується йому в значно нижчому розмірі. Тому, посилаючись на ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, просить зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаних вище вимог Закону.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 лютого 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови провести позивачу перерахунок та виплату пенсій неправомірними. Зобов'язано відповідача, починаючи з 12 листопада 2009 року провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_2, а також проводити щомісячно виплату додаткової пенсії за віком за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, зокрема, інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається , що позивач є інвалідом ІІ групи довічно із встановленим причинно-наслідковим звязком захворювання з аварією на ЧАЕС, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок цієї аварії.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» суперечить вимогам ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 р. необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри додаткової пенсії та підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, які відповідають вимогам закону та обставинам справи. Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 9 лютого 2010 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді