Справа № 813/5635/15
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Львів Справа № 876/12330/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фортем» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року по справі № 813/5635/15 за позовом Приватного підприємства «Фортем» до управління Укртрансінспекції у Львівській області (правонаступником якого є Державна служба України з безпеки на наземному транспорті) про визнання протиправними дій та скасування довідки і припису,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Фортем» (далі - ПП «Фортем») звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Укртрансінспекції у Львівській області, у якому просило визнати протиправними дій відповідача щодо здійснення перевірки, скасувати довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23 липня 2015 року та припис відповідача щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт від 20 серпня 2015 року № 1612/1/77-15.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що габаритно-ваговий контроль здійснений відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства і технічних норм, без врахування обмеження на проведення таких перевірок, встановленого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», за відсутності чинного нормативно-правового акта, який би встановлював порядок зважування і встановлення ваги, права і обов'язки оператора і начальника пересувного вагового комплексу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на обставини, викладені в позовній заяві.

07 квітня 2016 року представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

14 квітня 2016 року особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини третьої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 липня 2015 року на автомобільній дорозі Західний обхід м. Львова 7 км + 610 м державними інспекторами управління Укртрансінспекції у Львівській області при проведенні рейдової перевірки по контролю за дотриманням законодавства під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАЗ-5516, реєстраційний номер ВС9628ВТ, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 530 799 належить ПП «Фортем».

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 23 липня 2015 року повна маса транспортного засобу становить 28950 т, навантаження на три осі - 7250 т, 11250 т, 10450 т відповідно, а габарити транспортного засобу - довжина 7,4 м, ширина 2,5 м, висота 2,8 м.

23 липня 2015 року за результатами зважування складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 006550, в якому зафіксовано перевищення позивачем осьових навантажень, а саме при нормативно допустимих 11 т і 16 т, фактично - 7,25 т і 21,70 т та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 411.

На підставі вказаних актів відповідачем складено розрахунок від 24 липня 2015 року № 55 з визначеною сумою плати за проїзд великовагового транспортного засобу в розмірі 13,05 євро та повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 28 липня 2015 року з 10:00 до 13:00 в приміщенні управління Укртрансінспекції у Львівській області.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем винесено припис від 20 серпня 2015 року № 16/2/1/77-15, яким запропоновано позивачу забезпечити оформлення та наявність у водіїв документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно здійснено перевірку дотримання законодавства під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом; що при здійсненні габаритно-вагового контролю вірно використано дані, отримані внаслідок застосування відповідного вимірювального і зважувального обладнання, та обчислено осьові навантаження; що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю сама по собі не породжує для позивача юридичних наслідків, відтак, не може бути предметом оскарження.

Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин дванадцятої, чотирнадцятої та сімнадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Положенням про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року № 299, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті (далі - автомобільний, міський електричний, залізничний транспорт).

Укртрансінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 7 пункту 2 Порядку встановлено, що місце здійснення габаритно-вагового контролю - це спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Згідно з підпунктами 6, 9 пункту 2 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання - це технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю - це спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13 Порядку).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що територіальні органи Укртрансінспекції здійснюють державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства, норм і стандартів на автомобільному транспорті шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі), а також здійснюють габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування із застосування вимірювального і зважувального обладнання, яке перебуває у справному стані та пройшло повірку (метрологічну атестацію), на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Як видно з матеріалів справи, 23 липня 2015 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції у Львівській області проведено рейдову перевірку по контролю за дотриманням законодавства під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом на автомобільній дорозі Західний обхід м. Львова 7 км + 610 м на підставі наказу управління Укртрансінспекції у Львівській області від 20 липня 2015 року № 54 «Про затвердження графіку проведення рейдових перевірок» та направлення на перевірку від 20 липня 2015 року № 001014, під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАЗ-5516, реєстраційний номер ВС9628ВТ, що відповідає наданим вказаному органу повноваженням.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання позивача на обмеження щодо проведення перевірок, встановлене пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», оскільки вказана норма поширюється лише на відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, контролюючими органами у яких є органи доходів і зборів.

Також суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підставності використання відповідачем при здійсненні габаритно-вагового контролю даних, отриманих із застосуванням пересувного автомобільного вагового комплексу типу CHEKLODE FREEWEIGHT, заводський номер 008178, фірми виробника CHEKLODE FREEWEIGHT, так як на вказане вимірювальне і зважувальне обладнання у відповідача наявні Свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 09 серпня 2007 року № 34-1372, Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданий Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 21 листопада 2007 року № UA-MI/1-2195-2007 Серія А № 004666, Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, видане Червоноградською філією Державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 08 липня 2015 року № 402, яке чинне до 08 липня 2016 року.

Що стосується позовної вимоги про скасування припису щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 20 серпня 2015 року № 16/1/1/77-15, то суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Оскільки відстані між суміжними осями транспортного засобу марки МАЗ-5516 становлять 3,4 м та 1,4 м, тобто між суміжними осями 2 і 3 відстань не перевищує 2 м, вони є здвоєними, а тому нормативне навантаження на них встановлено до 16 т.

Враховуючи відомості, зафіксовані в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, навантаження на здвоєні осі вказаного вище транспортного засобу становило 21,7 т (11250 кг+10450 кг), що вказує на допущення позивачем перевищення вагових обмежень.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так як водій транспортного засобу марки МАЗ-5516, реєстраційний номер ВС9628ВТ, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 530 799 належить ПП «Фортем», не надав при проведенні перевірки уповноваженими особами відповідного документа, який давав би йому право на рух автомобільними дорогами України з встановленим перевищенням вагових обмежень, відповідачем правомірно за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт надіслано ПП «Фортем» припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є по суті документом, в якому фіксуються результати габаритно-вагового контролю. Така довідка не породжує для позивача жодних обов'язків, вона може бути підставою для встановлення наявності чи відсутності перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та здійснення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовної вимоги про скасування довідки про результати габаритно-вагового контролю.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на втрату чинності Технологічним регламентом здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Державної служби автомобільних доріг України, Міністерства внутрішніх справ України від 07 травня 2008 року № 219/198, то необхідно зазначити, що відсутність технологічного регламенту здійснення габаритно-вагового контролю за наявності зазначених вище нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, не є перешкодою для здійснення територіальними органами Укртрансінспекції державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, норм і стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фортем» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року по справі № 813/5635/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 15 квітня 2016 року.