Справа № 2а-2784/10/0970
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 876/6419/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області про скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків,

В С Т А Н О В И В :

Ще в серпні 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області (далі - УПФ) в якому просила скасувати рішення відповідача від 15.03.2010 №№392-439 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного органу (далі - Рішення).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що жодних зауважень протягом 2005-2008 років під час здійснення розрахунків із сплати страхових внесків у відповідача не було. Більше того, ним сплачено 1194,59грн накладених фінансових санкцій. Вважає, що прийняті УПФ Рішення винесенні безпідставно, оскільки ним належним чином сплачувались усі страхові внески, та жодної заборгованості із сплати таких у неї немає.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року у справі №2а-2784/10/0970 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило УПФ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що несвоєчасна сплата позивачем страхових внесків підтверджується відомостями по особовому рахунку такого та актом від 08.09.2008 №94 про результати звірення особового рахунку (далі - Акт). Також зазначає, що скарги ФОП на Рішення були залишені без задоволення пенсійними органами вищого рівня.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що актами перевірки ФОП підтверджується відсутність заборгованості у позивача, а притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб УПФ за корупційні діяння у спірний період свідчать про безпідставність оскаржуваних Рішень.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Апеляційним судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ФОП у період з 2005 по 2008 роки знаходився на обліку в УПФ і був платником страхових внесків.

Оскаржуваними Рішеннями відповідача (а.с.15-61, 218 т.1) на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду, до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді стягнення штрафу у розмірі 2728,10грн та нарахування пені в сумі 1816,81грн за період з 21.02.2005 по 22.09.2008. Вказані Рішення вручені позивачеві.

Не погоджуючись із такими, ФОП оскаржив їх у адміністративному порядку до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області та Пенсійного фонду України, які своїми рішеннями від 29.04.2010 №2254/06 та 15.07.2010 №12284/09-10 відповідно залишили скарги позивача без задоволення, а оскаржувані Рішення без змін (а.с.93-105 т.1).

Вказане зумовило звернення ФОП до адміністративного суду із цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст.1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону №1058-ІV страхувальниками відповідно до цього Закону є фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058-ІV страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Статтею 18 Закону №1058-ІV визначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно ч.6 ст.20 Закону №1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

За правилами ч.12 ст.20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Частиною 2 ст.106 Закону №1058-IV (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних Рішень) передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

У разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) страхувальниками страхових внесків, відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону №1058-IV виконавчими органами Пенсійного фонду застосовуються до страхувальників фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10% своєчасно несплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1% зазначених сум коштів, розрахована на кожний день прострочення платежу.

У відповідності до ч.13 ст.106 Закону №1058-IV про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.106 Закону №1058-IV нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

За змістом ч.9 ст.20 Закону №1058-IV днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду; у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду та/або Накопичувального фонду.

Аналогічні норми містить «Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція).

Так, зокрема пп.9.3.2 п.9.3 Інструкції визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно визначив суму страхових внесків які підлягають сплаті за 2005-2008 роки (а.с.127-217 т.1), однак не сплатив такі у встановлені строки.

Вказане підтверджується карткою особового рахунку ФОП (а.с.111-118 т.1), розрахунком фінансових санкцій (а.с.119-120 т.1), аналізом виникнення боргу ФОП (а.с.108-110 т.1), випискою УПФ про зарахування коштів від ФОП у період з 2005 по 2008 роки включно (а.с.90-92 т.1), а також Актом (а.с.89 т.1), які належним чином проаналізовані апеляційним судом та не викликають сумнівів.

Покликання суду першої інстанції на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2013 року (а.с.73-92 т.2), як на підставу для задоволення позовних вимог ФОП, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вказаними судовими рішення жодним чином не було підтверджено стосунку невчасної сплати ФОП страхових внесків із корупційними діяннями працівника УПФ. Доказів того, що саме дії посадової особи відповідача призвели до несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) позивачем страхових внесків у таких рішеннях немає, а перевіркою проведеною УПФ було встановлено, що навпаки у зв'язку із протиправною діяльністю працівника УПФ було зайво нараховано на рахунок позивача 8297,04грн, та не зараховано 1715,81грн які були сплачені саме ним. Вказане фактично призвело до того, що на момент підписання обхідних листів у позивача по даних його особового рахунку дійсно заборгованість була відсутня, а тому невірним є також посилання суду першої інстанції на акт перевірки від 11.10.2007 №64, оскільки такий не міг підтвердити на той час невчасну сплату ФОП страхових внесків.

Усі кошти, що зараховувались позивачем та дати їх зарахування відображені у виписці УПФ про зарахування коштів (а.с.90-92 т.1), а будь-яких доказів вчасної сплати таких страхових внесків ФОП не надано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ФОП щодо скасування Рішень відповідача від 15.03.2010, оскільки такі прийняті останнім на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 18 квітня 2016 року.