Справа № 569/16909/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кухарець В.М.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"12" квітня 2016 р. Справа № 569/16909/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "19" січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду відділу з нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_4;

скасувати постанову №348-ф від 08 грудня 2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.01.2016 позов задоволено частково.

Скасовано постанову №348-ф по справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2015 р., винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу з нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_4, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито та оголошено їй усне зауваження.

Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в засідання суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи бувповідомлений належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні позивач заперечила проти доводів апеляційної скарги. Просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою №348-ф по справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2015 р., винесеною головним інспектором будівельного нагляду відділу з нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_4, позивача ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 (п'ять тисяч сто) грн.

З оскаржуваної постанови убачається, що забудовник ОСОБА_3 не виконала в термін до 18 вересня 2015 року припису №17 від 19 листопада 2014 року управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме - розпочала виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку по вул.Можайського, 35 в м.Рівне, чим порушила вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України " Про регулювання містобудівної діяльності."

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, яке хоч формально й було допущене правопорушницею, однак не заподіяло істотної шкоди державним інтересам, інтересам окремих фізичних чи юридичних осіб, а на даний час позивач усунула шкідливі наслідки цього порушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно вимог ч.ч. 2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-III категорій складності.

Згідно з ч.4 ст.36 даного Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи убачається, що після винесення припису (19.11.2014) ОСОБА_3 звернулась до Рівненської міської ради з заявою про отримання права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, яка розглянута та задоволена 18.06.2015. За результатами проектів землевідведення 15.10.2015 укладено договір оренди землі між Рівненською міською Радою та ОСОБА_3 Витяг про реєстрацію прав на нерухоме майно виготовлено та видано 04.11.2015. Після чого, маючи право на земельну ділянку, позивач почала збирати відповідні довідки для виготовлення дозвільних документів на проведення будівельних робіт та виготовлення будівельного плану. Дозвільні документи з незалежних від позивача підстав станом на 08.12.2015 не були виготовлені. Будівельний паспорт виготовлено 17.12.2015, а дозвіл на підставі будівельного паспорту - 22.12.2015.

Таким чином, відповідно до припису від 19.11.2014 року позивачем вживалися заходи для отримання права на виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку №35 по вул. Можайського в м. Рівне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26.06.2014 року по справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (п.53).

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "19" січня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області вул. 16 Липня,38,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,