Справа № 462/4009/15а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 р. Справа № 876/11713/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Керод Х.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 16.11.2015 року у справі №462/4009/15-а за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_3, про зобовязання вчинити дії, -

встановив:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив зобовязати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради розглянути його заяву про надання дозволу на експлуатацію самочинно реконструйованого сараю; прийняти рішення по суті без надання згоди співвласників будинковолодіння по вул. Зоряній 11 ум. Львові; надати дозвіл на технічну експлуатацію самочинного будівництва без згоди співвласників.

Позовні вимоги мотивував тим, що є власником сараю, ним виконано проект, виготовлено проект на відповідність будівельним нормам та ним здійснено лише реконструкцію сараю. Згідно з висновком експерта стан реконструкції сараю задовільний, а тому згода співвласників не потрібна.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 16.11.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач - ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Звертає увагу на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Третя особа ОСОБА_3, залучена до участі в справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, вимоги апеляційної скарги заперечила за їх безпідставністю. Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 5/18 частин будинку №11 по вул. Зоряній у м. Львові належить на праві власності ОСОБА_1

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2003 року виділено у користування ОСОБА_1 сарай під літ. «Е».

Згідно з листом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №32 (вих.-686) від 27 березня 2015 року, для прийняття рішення комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради по суті, ОСОБА_1 рекомендовано представити заяви-згоди співвласників будинку №11 по вул. Зоряній у м. Львові.

Нормами статті 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно з п. 1.6. Положення про порядок врегулювання питань з самовільного будівництва у м. Львові № 406 від 04 травня 2005 року, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835, самочинним будівництвом є нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт.

Пунктом 5.17 Положення про Департамент містобудування Львівської міської ради, віднесено до компетенції Департаменту розгляд та погодження проектів будівництва і реконструкції конкретних об'єктів (житлово-цивільних, виробничих тощо), підготовка висновків щодо їх затвердження.

Зважаючи на викладене вище, судом першої інстанції підставно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки позивачем не виконано вимог Положення про порядок врегулювання питань з самовільного будівництва у м. Львові та відповідач не може погодити самочинно здійснене будівництво всупереч вимогам нормативно-правових актів.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними й необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду міста Львова від 16.11.2015 року в справі №462/4009/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 15.04.2016 року.