Справа № 812/44/16
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року справа №812/44/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 р. у справі № 812/44/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління поліції в Луганській області в особі Біловодського відділу поліції, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Луганській області в особі Біловодського відділу поліції, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, в якому просила:

- визнати незаконним звільнення з посади оператора компютерного набору сектору інформаційних технологій Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області згідно з п.8 розділу XI Закону України «Про національну поліцію» та п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України;

- поновити на роботі на посаді оператора компютерного набору сектору інформаційних технологій Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 р. провадження у справі № 812/44/16 було закрито на підставі того, що на вказану справу не поширюється адміністративна юрисдикція.

Позивач із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Луганського окружного адміністративного суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спір між позивачем та відповідачем стосується виключно оскарження рішення органу владних повноважень, прийнятого на її думку, з порушенням норм Кодексу законів про працю України.

Також апелянт зазначала, що відповідно до ч. 8 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Всі особи, які беруть участь у справі до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно пункту 2 частини першої статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2011 року ОСОБА_2 була прийнята до Біловодського РВ УМВС України в Луганській області на посаду оператору компютерного набору сектору інформаційних технологій.

Наказом Головного управління МВС України у Луганській області № 403 о/с ОСОБА_2 було звільнено з посади оператора компютерного набору сектору інформаційних технологій Біловодського РВ УМВС України в Луганській області згідно з пунктом 8 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, скорочення чисельності або штату працівників з 06 листопада 2015 року.

Із вказаним наказом позивачка не погодилась, звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Пунктом другим частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено: публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження (ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII).

Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу. Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці (ст. 17 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII).

Відповідно до відомості ознайомлення особового складу Біловодського РВ УМВС України в Луганській області з службовою телеграмою ГУМВСУ від 07.09.2015 року № ВДЗ/2691 та Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року посада оператор компютерного набору сектору інформаційних технологій визначена як - службовець.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 вбачається відсутність у ній запису про прийняття позивачем ОСОБА_3 державного службовця.

За приписами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, апелянтом не надано жодних доказів, що спір між ОСОБА_2 та Біловодським РВ УМВС України в Луганській області з приводу звільнення позивача з посади оператору компютерного набору сектору інформаційних технологій є публічно-правовим спором і на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України даний спір повинен розглядатись судом в порядку цивільного судочинства як справа щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин.

Отже, колегія суддів не приймає посилання апелянта на недопустимість спору між адміністративними судами щодо підсудності адміністративних справ на підставі того, що на наведений спір взагалі не поширюється адміністративна юрисдикція, а спір щодо підсудності відсутній.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління поліції в Луганській області в особі Біловодського відділу поліції, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 р. у справі № 812/44/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління поліції в Луганській області в особі Біловодського відділу поліції, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі залишити без задоволення .

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 р. у справі № 812/44/16 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

ОСОБА_4

ОСОБА_5