Справа № 607/19047/15а
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р. Справа № 876/2153/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2016 року у справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, -

ВСТАНОВИЛА:

15.12.2015р. Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, в розмірі 29 107,10 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачу була призначена та виплачувалася зазначена допомога з 01 лютого 2015 року по 21 лютого 2015 року у розмірі 5 458,92 гривень, щомісячно, з 22 лютого 2015 року по 21 червня 2015 року у розмірі 5 708,92 гривень, щомісячно, з 22 червня 2015 року по 31 липня 2015 року у розмірі 5 958,92 гривень, щомісячно.

При призначені допомоги відповідач була попереджена спеціалістами Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відмову в призначені або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги.

В результаті проведення перевірки відділом соціальних інспекторів Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, було встановлено, що відповідач подала неповну інформацію про наявність у володінні свого чоловіка - ОСОБА_2 двох транспортних засобів, а саме автомобіля марки «CHEVROLET NIVA 21230», 2005 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «DONG FENG EQ1044 Т80», 2005 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із письмовою заявою про призначення усіх соціальної допомоги, компенсації, субсидії та пільг, як малозабезпеченій сім'ї.

Відповідно до рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї від 06 березня 2015 відповідачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї, та проведено перерахунок за період із 01.02.2015 року по 31.07.2015 року.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини другої статті 21 КАС України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього.

Пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України обумовлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України. Однак, такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди.

Так, Верховним Судом України зазначено, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення переплаченої пенсії у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей.

Враховуючи те, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надмірно сплаченої пенсії, а також між органом соціального захисту населення та фізичними особами з приводу стягнення безпідставно виплаченої допомоги є аналогічним, то на даний спір юрисдикція адміністративних судів також не поширюється.

Відтак, між даними особами склалися відносини, що стосуються стягнення надміру виплаченої суми допомоги, що регулюються цивільним законодавством, а тому повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що за суб`єктним складом сторін, змістом заявлених позивачем вимог та предметом спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених частиною першою статті 203 КАС України із закриттям провадження у справі за пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України (справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).

Керуючись ст. ст. 157, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради - задоволити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2016 року по справі №607/19047/15-а - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі закрити.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич