Справа № 2-а/1970/435/11
Суддя: Крапівницька Н.Л.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/435/11

14 березня 2011 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крапівницької Н.Л.,

суддів Дерех Н.В., Мартиць О.І.

секретар судових засідань ОСОБА_1

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі

адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України про визнання бездіяльності незаконною і зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В суд з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 до Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України про визнання бездіяльності незаконною і зобов'язання вчинити дії щодо проведення належної перевірки виконання своїх трудових обов'язків директором Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав, пояснивши, що він звернувся до відповідача 25.12.10 р. із заявою про проведення службової перевірки по факту неодноразового залишення в робочий час директором Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_4 свого робочого місця для вирішення особистих, сімейних проблем - всупереч інтересам держави. Позивач зазначив, що неодноразового бачив ОСОБА_4 в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду разом із своєю дружиною, але за даним фактом відповідач перевірки не провів, залишивши звернення без належного реагування.

Представник відповідача позов не визнав і в судовому засіданні пояснив, що Порядок проведення службового розслідування стосовно державних службовців, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13.06.00 року визначає підстави проведення службового розслідування стосовно державних службовців, а тому відповідач не знайшов підстав для проведення перевірки по ОСОБА_5 - директора Тернопільського обласного центру зайнятості лише на підставі звернення ОСОБА_6 і по надуманим ним фактам.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, а згідно до вимог ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до абз.1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники установ і організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв.

Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року позивач ОСОБА_7 звернувся із заявою до Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України про порушення трудової дисципліни та етики державного службовця директором Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_4. У своєму зверненні ОСОБА_7 прохав провести службову перевірку по факту порушення трудової дисципліни, етики, державним службовцем, директором Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_4, вказавши, що він під час робочого часу вирішує свої особисті, сімейні проблем - всупереч інтересам держави. Позивач у заяві зазначив, що неодноразового бачив ОСОБА_4 у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду разом із своєю дружиною.

Державний центр зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України на адресу ОСОБА_2 надіслав 20 січня 2011 року за № ДУ-13-349/0/6-11 лист-відповідь про те, що ОСОБА_4 належно виконує свої трудові обов'язки, а тому правових підстав для проведення службового розслідування не має.

Так, згідно до пункту 1 «Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13.06.2000 року, може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки; на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри.

Як встановлено в судовому засіданні немає підстав для проведенні службового розслідування по припущенням, які викладено у заяві ОСОБА_8, так як слідує із відповіді на його адресу, ОСОБА_5 сумлінно виконує свої трудові і службові

обов'язки директора, а згідно своїх посадових обов'язків, ОСОБА_5 має право представляти інтереси державної служби зайнятості у різних установах, в тому числі і суді.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачем не порушено права позивача, які передбачені ст. 40 Конституції України, Законом України "Про звернення громадян", а тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними, а зі сторони відповідача відсутні будь-які порушення, а так само і бездіяльність.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 161, 162, 163-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_2 до Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України про визнання бездіяльності незаконною і зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Крапiвницька Н.Л.