Справа № 490/1473/15-а
Суддя: Батченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/191/2016 Справа № 490/1473/15-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

02 березня 2016 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В., при секретарі Кваша С.О. з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Миколаївської міської ради ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративний позов

Релігійної громади Свято-Миколаївської соборної церкви до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на землю, -

В С Т А Н О В И В :

Релігійна громада Свято-Миколаївської соборної Ценркви звернулась до суду з адміністративним позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, просила скасувати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 1/2 частку (кожній) житлового будинку № 4-а по вул. Фалєєвській в м. Миколаєві, а також скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 березня 2005 року серії ЯА № 066890, виданий на ім'я відповідачів - фізичних осіб.

В судовому засіданні 25 лютого 2016 року представником відповідача - Миколаївської міської ради заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку на звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні 02 березня 2016 року представником відповідача - Миколаївської міської ради також заявлене клопотання про закриття провадження по справі у зв'язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача наполягав на розгляді обох клопотань, тобто, у разі, якщо не буде задоволене клопотання про закриття провадження по справі, просила залишити позов без розгляду.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотань представника Миколаївської міської ради.

Решта відповідачів підтримали позицію представника Миколаївської міської ради.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника відповідача - Миколаївської міської ради про закриття провадження по справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а за такого можливість задоволення клопотання про залишення позову без розгляду виключається.

В силу п. 5 ч 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 цієї статті.

Пунктами 1-4 ст. 18 КАС України встановлена предметна підсудність судів загальної юрисдикції з розгляду адміністративних справ.

Відповідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 3 та 6 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" вказав, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України(статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) абоКодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Судом установлено, що даний спір є приватноправовим, оскільки виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права, ці відносини пов'язані зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки.

Таким чином, спірні правовідносини, що склалися між релігійною громадою Свято-Миколаївської соборної церкви та Миколаївською міською радою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 159, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Миколаївської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Провадження в адміністративній справі за позовом Релігійної громади Свято-Миколаївської соборної церкви до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право власності на землю - закрити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до адміністративного суду апеляційної інстанції через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів.

Суддя О.В. Батченко