Справа № 806/225/15
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"13" квітня 2016 р. Справа № 806/225/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зобов'язання вчинити дії. ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд заяву ОСОБА_3 про роз"яснення постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року задовольнив.

Роз`яснив абз.3 резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у cправі №806/225/15, вказавши, що фразу "зобов"язати Головне управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу" слід розуміти як зобов"язання відповідача в межах наданих повноважень прийняти рішення по заяві ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість вказаної ухвали, просить її скасувати, а заяву про роз"яснення абзацу 3-го резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у справі № 806/225/15 направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Зокрема в апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд не відповів на всі питання, які позивач ставила перед судом; таким роз"ясненням судового рішення протиправно змінив його зміст та суть; суд повинен видати наказ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки саме так можна розуміти абзац 3-й резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просить роз"яснити постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у адміністративній справі №806/225/15, а саме: абзац 3-й резолютивної частини постанови, яким зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Заява мотивована тим, що їй є незрозумілим формулювання абзацу 3-го резолютивної частини постанови, а саме: в частині зобов"язання відповідача вирішити питання про видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою. Просить роз"яснити, що означає таке формулювання, враховуючи вже встановлений цим судовим рішенням факт протиправності відмови у наданні такого дозволу.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 05.11.2015 в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз"яснення абзацу 3-го постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 відмовив.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 вищевказану ухвалу було скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.01.2016 заяву ОСОБА_3 задовольнив. Роз`яснив абз.3 резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року у cправі № 806/225/15, вказавши, що фразу "зобов"язати Головне управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу" слід розуміти як зобов"язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 вищевказану ухвалу було скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Суд встановив, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов"язання вчинити дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, що міститься в листі від 28.11.2014 року № 19-6-0.21.-6931/2-14, у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га. та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 49 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, орієнтованою площею 50,00 га, що знаходиться за межами населених пунктів поруч села Долинівка Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд правильно вказав, що виходячи зі змісту даної норми, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто, вказана стаття Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Заява позивача мотивована тим, що їй є незрозумілим формулювання абзацу 3-го постанови суду в частині зобов"язання відповідача вирішити питання про видання наказу про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зокрема, позивач просить роз"яснити, як слід розуміти таке положення судового рішення, як "вирішити питання про видання наказу про надання дозволу на розроблення проекту"; що означає формулювання "вирішити питання"; чи означає таке формулювання - "вирішити питання про видання наказу", враховуючи вже встановлений цим же судовим рішенням факт протиправності відмови у наданні такого дозволу, що відповідач не має права повторно відмовити ОСОБА_3 у виданні наказу про надання такого дозволу стосовно означеної земельної ділянки; які правові наслідки слід розуміти в результаті "вирішення питання про видання наказу про надання дозволу".

Вирішуючи клопотання про роз"яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

В мотивувальній частині постанови суд зазначив, що відмовляє в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держземагентства у Житомирській області видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження та функції суб'єкта владних повноважень, надані йому законом та іншими нормативно-правовими актами, в тому числі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із чинним законодавством можуть здійснюватися тільки органом виконавчої влади, зокрема Головним управлінням Держземагентства (Держгеокадастру) у Житомирській області.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд вийшов за межі позовних вимог та зобов"язав відповідача вирішити питання щодо видання відповідно наказу, тобто суд зобов"язав відповідача до вчинення тих дій, які згідно із чинним законодавством можуть здійснюватися тільки органом виконавчої влади в межах дискреційних (вільний розсуд) повноважень.

Предметом спору у даній справі була відмова Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлена листом від 28.11.2014 року № 19-6-0.21-6931/2-14, у наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Єдиною підставою для такої відмови було лише те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач не є єдиним масивом.

Приймаючи рішення про визнання протиправною вимоги в межах заявлених позовних вимог, суд виходив з того, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки відповідача про те, що земельна ділянка, яку просить виділити позивач, не є єдиним масивом.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції на підтвердження своїх заперечень відповідач вказав, що при поданні заяви ОСОБА_3 не обґрунтувала розмірів земельної ділянки з урахуванням можливості її обробітку, не обґрунтувала необхідності отримання таких великих площ земельної ділянки та не зазначила при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Про дані обставини суду стало відомо тільки при розгляді справи по суті, із заперечень відповідача.

Однак, дані доводи відповідача судом до уваги не були прийняті, оскільки такі підстави не були вказані у оскаржуваній відмові, про що зазначено в мотивувальній частині постанови. З огляду на це, судом не надавалася оцінка рішення, яке було предметом дослідження, на відповідність його іншим умовам надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Так, згідно зі ст.7 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При винесенні зазначеного рішення, суд першої інстанції врахував те, що повноваження відповідача визначаються відповідними законами України та компетентними органами, а не судом.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, враховуючи таке.

Суд першої інстанції правильно вказав, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зокрема, відповідно до п. 2.7 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 4 червня 2015 року № 95 "Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою приймається у формі наказу або надається мотивована відмова у наданні такого дозволу, яка оформляється листом.

Колегія суддів наголошує, що в задоволені позовної вимоги про зобов"язання відповідача видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою було відмовлено. За таких обставин, рішення про зобов"язання Головного управління Держземагентсва у Житомирській області вирішити питання щодо видання наказу неможливо розуміти інакше як зобов"язання відповідача в межах наданих повноважень прийняти рішення по заяві ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не відповів на всі питання, які позивач ставила перед судом, зокрема: що означає формулювання "вирішити питання"; чи є розуміння цього формулювання тотожним формулюванню "розглянути питання" чи "розглянути заяву громадянина", якщо так, то на чому грунтується таке розуміння; чи означає таке формулювання - "вирішити питання про видання наказу", враховуючи вже встановлений цим же судовим рішенням факт протиправності відмови у наданні такого дозволу, що відповідач не має права повторно відмовити ОСОБА_3 у виданні наказу про надання такого дозволу стосовно означеної земельної ділянки; які правові наслідки слід розуміти в результаті "вирішення питання про видання наказу про надання дозволу".

З цього приводу колегія суддів зазначає, що надання відповіді на поставлені питання виходить за межі повноважень суду, визначені ст.170 КАС України, згідно яких суд може лише роз"яснити судове рішення, якщо воно є незрозумілим, а не відповідати на окремі питання особи про те, як розуміти окремі словосполучення.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що таким роз"ясненням судового рішення суд змінив його зміст та суть, оскільки суд першої інстанції лише іншими словами роз"яснив, як слід розуміти рішення про зобов"язання відповідача вирішити питання щодо видання наказу.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги, що суд повинен видати наказ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою, зважаючи на те, що саме в задоволенні позовної вимоги про зобов"язання відповідача видати наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року було відмовлено, про що суд апеляційної інстанції наголошував вище.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,03164

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

4-представнику позивача ОСОБА_4 - ,