Справа № 2а-20141/10/0570
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

18 квітня 2016 року Справа № 2а-20141/10/0570

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Христофорові А.Б., суддів Тарасенко І.М., Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року, у справі № 2а-20141/10/0570,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державна судова адміністрація України звернулася до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року, шляхом визначення суми стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI) та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (далі - Порядок № 845), оскільки порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом №4901-VI та Порядком № 845, з огляду на зазначені норми, виконання рішень судів здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державною казначейською службою України. Отже, виконання судового рішення в даній справі має здійснюватися за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті, що унеможливлює виконання судового рішення способом встановленим постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року. Крім того, зазначає, що провести розрахунок належної виплати ОСОБА_2 повинен здійснити Луганський окружний адміністративний суд. Вважає, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за яким є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання, також зазначені норми передбачають списання коштів безпосередньо на рахунок стягувачів, отже така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

14.04.2016 року позивачем, через відділ діловодства та документообігу суду надано заперечення проти заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення, заперечення мотивоване тим, що судом розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги було прийнято постанову про зобовязання відповідача здійснити певні дії, згідно ст.124 Конституції України та ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), рішення, що набрали законної сили є обовязковими до виконання на всій території України. У даній справі для захисту та відновлення порушених прав суд зобовязав Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час існування спірних правові дно року по син) з 15 липня 2009 року по 31 грудня 2011 року, тобто зобовязав субєкта владних повноважень вчинити певні дії, та розрахунок суми надбавки за вислугу років за період з 15.07.2009 року по 31.12.2011 року, належної до виплати, суд не здійснював. Отже, зміна способу і порядку виконання судового рішення в даному випадку змінить обраний судом, відповідно до ст.162 КАС України при ухваленні рішення спосіб відновлення порушеного справа. З огляду на зазначене просить відмовити у задоволені заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Сторони до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачем через відділ діловодства та документообігу суду разом з запереченням проти заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення заявлено прохання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, Луганський окружний адміністративний суд, через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Інші сторони, які брали участь у справі з заявами та клопотаннями про відкладання розгляду справи до суду не звертались.

Враховуючи приписи ч.2 ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку письмового провадження.

Колегія суддів дослідивши заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання рішення та матеріали додані до заяви, приходить до наступного.

13.08.2010 року ОСОБА_3 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Луганського окружного адміністративного суду, Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені повністю.

Визнано неправомірною бездіяльність Луганського окружного адміністративного суду щодо не проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 з 19.08.2009 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. № 865, в редакції станом на 31.12.2005р., та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу ОСОБА_2 із зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 15 липня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 15 липня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 15 липня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Зобовязано Луганський окружний адміністративний суд провести ОСОБА_2 з 15 липня 2009 року перерахунок надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу.

Зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати виплату ОСОБА_2 з 15 липня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат.

Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити Луганському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, відкритого у Державному казначействі України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_2 з 15 липня 2009 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2011 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року у справі №К/9991/4291/11 (№2а-20141/10/0570) скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2010 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2011 року, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років задовольнити частково. Зобовязано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів ( в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 15 липня 2009 року по 31 грудня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року Донецьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №2а-20141/10/0570.

Державна судова адміністрація України звернулася до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року, у справі № 2а-20141/10/0570, зазначивши, що відсутня можливість виконати рішення зобовязального характеру, у звязку з чим просить змінити судове рішення шляхом визначення суми стягнення коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1,2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як раніше судом було встановлено, постановою Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року у справі №К/9991/4291/11 (№2а-20141/10/0570) зобовязано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів ( в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 15 липня 2009 року по 31 грудня 2011 року. До теперішнього часу судове рішення не виконано.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата ОСОБА_2 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України Про статус суддів ( в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 15 липня 2009 року по 31 грудня 2011 року буде здійснена після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Посилання Державної судової адміністрації України на неможливість виконання рішення суду зобовязального характеру не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Оскільки, розрахунок суми належної ОСОБА_2 надбавки за вислугу років за спірний період судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання виплатити зазначену надбавку на стягнення конкретної суми цієї надбавки, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року № 21-394а-14.

Крім того, відповідачем у заяві не зазначено, з яких підстав не можливо виконати судове рішення, не надано доказів та гарантій, про можливе виконання судового рішення визначеним у заяві способом, не надано доказів на підтвердження існування коштів на відповідному рахунку державного органу, або існування коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

З огляду на зазначене заява Державної судової адміністрації України про встановлення способу та порядку виконання рішення по адміністративній справі № 2а-20141/10/0570 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволені заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання рішення Вищого адміністративного суду України від 24.03.2015 року, у справі № 2а-20141/10/0570 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Христофоров А.Б.

Суддя Тарасенко І.М.

ОСОБА_4