Справа № 2-а-86/11
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-86/11
Провадження №
ПОСТАНОВА

іменем України

25.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А .Я.

при секретарі Тичковській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації і Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суми допомоги на : здоровлення неправомірними та стягнення недоотриманої суми допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного Судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (надалі - ОСОБА_2 праці та соцзахисту населення Києво-Святошинської РДА) про визнання дій ОСОБА_2 праці та соцзахисту населення Києво-Святошинської РДА при нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 суми допомоги на оздоровлення неправомірними та стягнення недоотриманої суми Допомоги на оздоровлення. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії , інвалідом II групи а тому він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних Заробітних плат. Позивач вважав, що виплачена йому у вигляді щорічної суми компенсації на оздоровлення за 2005-2010 роки обчислена і нарахована відповідачем у справі невірно, всупереч вимог ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року. Просив здійснити йому виплату щорічної допомоги на оздоровлення з моменту виникнення права у розмірі 5 мінімальних Заробітних плат.

Позивачем була подана заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні Вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інвалідом II групи.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії має право на виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних розмірів заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 праці та соцзахисту населення Києво-Святошинської РДА при виплаті ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 роки по теперішній час керувалось Законами України „Про Державний бюджет за відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України „Про щорічну допомогу ра оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005 року №562 (надалі - постанова КМУ від 12.07.2005 року №562), виплативши Позивачеві у 2006-2009 роках допомогу на оздоровлення у розмірі 120,00 грн.

Проте суд вважає, вказані дії відповідача неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст.151 Конституції України визначено, що Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року №5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише на умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предмет Закону про Державний бюджет чітко визначений у законодавстві України, то цей Закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги ОСОБА_1 на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, а не положення ст.101 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року, ст.73 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 29.12.2007 року та постанова КМУ від 12.07.2005 року №562.

Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року розмір мінімальної Заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Виплата даної допомоги здійснюється разовими платежами у розмірі відповідно до ставки мінімальної заробітної плати на час здійснення даної виплати, розмір якої за період 2010 року становить: з 01.01.2010 у розмірі 869 грн., 01.04.2010 884 грн„ 01.07.2010 888 грн., 01.10.2010 - 907 грн.

Виходячи з цього, відмова відповідача в виплаті щорічній допомозі на оздоровлення за у розмірі 5 мінімальних заробітних плат є неправомірною і суд вважає за необхідним Зобов'язати останнього здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат у межах, згідно ч.2 ст.99 КАС України, за 2010 рік.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 8, 22, 151 Конституції України, ст.ст. 9, 10, 11, 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року, ст.59 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 29.12.2007 року, Постанови Кабінету Міністрів України „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які Постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №562 від 12.07.2005 року та, керуючись ст.ст. 4, 8, 9-12, 94,99, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суми допомоги на оздоровлення неправомірними та стягнення недоотриманої суми І допомоги на оздоровлення задоволити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суми допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити ОСОБА_1 і перерахунок та виплату суми грошової допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист і громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волчко А.Я.