Справа № 22-а-11943/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.,

суддів- Таргоній Д.О., ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у місті Борисполі Київської області про визнання відмови відповідача незаконною та зобовязання його здійснити нарахувати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що вона має статус дитини війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно цього Закону їй повинна виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в порушення вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога виплачується в значно меншому розмірі. А тому позивачка просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача виплатити на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу у сумі 3891 грн. 90 коп. , які становлять щомісячну надбавку до пенсії за віком у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась протягом 2006-2007 років, та щомісячну надбавку до пенсії за віком у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не виплачувалась протягом 2008 року у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2009 року позов ОСОБА_2задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо не донарахування пенсії позивачці за період протягом липня-грудня 2007 року, та надбавки до її пенсії, що не виплачувалась їй в повному обсязі протягом травня грудня 2008 року протиправними та зобовязано управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області здійснити нарахування та виплату позивачці доплати до пенсії у розмірі 1515 грн. 70 коп.

Відмовлено позивачу в задоволенні іншої частини позову.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова - зміні, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФ у місті Борисполі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці, як дитині війни, відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду в частині зобовязання стягнути з управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області на користь ОСОБА_2 недонараховані суми підвищення до пенсії дітям війни без визначення періоду протягом якого вказана допомога підлягає стягненню та стягнення твердої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав 9 вересня 2009 року, а відтак її право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Однак на вказану норму закону суд належної уваги не звернув.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, враховуючи вимоги ст. 99 КАС України, положення Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 9 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Також колегія суддів не може погодитися з висновками суду щодо стягнення твердої суми, оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачці, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

За наведених обставин, постанову суду в частині стягнення підвищення до пенсії позивачці у розмірі 1515 грн. 70 коп., слід змінити, ухваливши в цій частині нову постанову, визначивши строк протягом якого позивачка має право на отримання встановленого підвищення до пенсії як особі, яка має статус дитини війни.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2009 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області на користь ОСОБА_2 недоотримані суми надбавки до пенсії як «дитині війни» у розмірі 1515 грн. 70 коп. змінити, стягнувши з управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області на користь ОСОБА_2 недоотримані суми надбавки до пенсії як «дитині війни» за період з 9 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді