Справа № 875/18/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

19 квітня 2016 року Справа № 875/18/16

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Епель О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним рішення, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, Верховної Ради України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо не зазначення порядку і строків оскарження постанови;

- визнання незаконним рішення щодо прийняття постанови від 28.03.2016 р. № 91 і прийняття цієї постанови не у спосіб, передбачений Конституцією і законами України;

- скасування постанови Центральної виборчої комісії від 28.03.2016 р. № 91.

Позовна заява обґрунтована тим, що ЦВК при прийнятті постанови від 28.03.2016 р. № 91 щодо визнання обраними народними депутатами України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв'язку з достроковим припиненням повноважень народних депутатів України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в порядку ст. 81 Конституції України та ст. 105 Закону України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон № 4061-VI) було допущено певні процедурні порушення, не дотримано вимоги законодавства та незаконно позбавлено ОСОБА_3 і ОСОБА_6 права на захист у суді, що в сукупності, на думку позивача, є порушенням його виборчого права.

Перевіривши позовну заяву, вважаю, що вона не може бути прийнята до провадження Київського апеляційного адміністративного суду як суду першої інстанції в порядку ст. 172 КАС України та підлягає поверненню позивачу, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 172 КАС України право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій мають суб'єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії), а також ініціативна група референдуму, інші суб'єкти ініціювання референдуму.

Виборець (громадянин, який має право голосу у відповідних виборах або референдумі) може оскаржити рішення, дію чи бездіяльність виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, якщо таке рішення, дія чи бездіяльність порушує виборчі права або інтереси щодо участі у виборчому процесі чи процесі референдуму його особисто.

Рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Вищого адміністративного суду України. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду.

Отже, судовому захисту саме в порядку ст. 172 КАС України підлягають лише виборчі права, свободи та інтереси виборців, якими, у свою чергу, слід вважати права та інтереси особи щодо участі у виборчому процесі: право голосу на відповідних виборах, участь у роботі виборчих комісій як членів цих комісій, у проведенні передвиборної агітації, здійснення спостереження за виборами та інших заходів у порядку, визначеному законами України.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 11 Закону № 4061-VI, під виборчим процесом необхідно розуміти здійснення суб'єктами виборчого процесу виборчих процедур на етапах, визначених у ч. 5 ст. 11 Закону № 4061-VI, одними з яких є встановлення підсумків голосування та результатів виборів депутатів, їх офіційне оприлюднення.

Водночас, процедуру встановлення ЦВК результатів виборів народних депутатів за підсумками голосування слід відмежовувати від процедури визнання обраними народними депутатами в порядку ч. 1 ст. 105 Закону № 4061-VI, якою визначено формалізовану процедуру визнання ЦВК обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати у виборчому списку відповідної партії в разі дострокового припинення повноважень депутата, у межах якої виниклі правовідносини не стосуються підготовки і проведення виборів.

Таким чином, позовна заява фізичної особи (громадянина України), яка звернулася до суду не за захистом виборчих прав, а за захистом інших прав, свобод та інтересів та/або поза межами виборчого процесу, не може розглядатися адміністративним судом за правилами, встановленими статтею 172 КАС України, і в разі належності спору до юрисдикції адміністративних судів повинна вирішуватися за загальними правилами, встановленими КАС України.

Аналогічний правовий підхід викладено у п.п. 2, 3.1.2, 3.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 01.11.2013 р. № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом».

Крім того, слід звернути увагу на те, що зі спірної постанови ЦВК від 28.03.2016 р. № 91 вбачається, що вона прийнята відповідачем не в порядку процедури встановлення результатів виборів народних депутатів за підсумками голосування під час виборчого процесу, а в порядку формалізованої процедури заміщення депутатів, обраних у загальнодержавному окрузі, повноваження яких були достроково припинені, відповідно до ч. 1 ст. 105 Закону № 4061-VI, і відповідно до змісту позовної заяви, фактично позивач оскаржує бездіяльність, дії та рішення ЦВК, які не впливають на його виборчі права та, як відмічалось вище, вчинені (прийняті) відповідачем поза межами виборчого процесу, а отже, даний спір є публічно-правовим спором, що належить до юрисдикції адміністративних судів, однак, не підсудний Київському апеляційному адміністративному суду як суду першої інстанції за правилами ч. 3 ст. 172 КАС України, а підлягає вирішенню в загальному порядку згідно з вимогами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, даний спір є предметно підсудним окружному адміністративному суду, а у відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що, згідно з ч. 6 ст. 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, тож, з даним позовом він може звернутися до адміністративного суду першої інстанції з урахуванням правил територіальної підсудності, що визначені у ст. 19 КАС України.

При прийнятті даного рішення судом також враховано правову позицію Вищого адміністративного суду Україну, викладену в ухвалі від 07 квітня 2016 року у справі № 800/211/16.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що даний спір не підсудний Київському апеляційному адміністративному суду в порядку ст. 172 КАС України і позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 18, 108, 165, 172, 186, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконним рішення, скасування постанови - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: О.В. Епель