Справа № 22-а-13984/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Сержанюка А.С.,

суддів - Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у місті Борисполі Київської області про визнання неправомірною відмову у нарахуванні та виплаті щомісячної надбавки до пенсії, що не виплачувалась протягом 2006-2008 років; про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась протягом 2006-2007 років, щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не нараховувалась та не виплачувалась протягом 2008 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовам, який мотивувала тим, що вона відноситься до категорії дітей війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії однак таке підвищення позивачу не виплачувалось. А тому просила визнати відмову в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з боку відповідача протиправною, просила зобовязати відповідача нарахувати на її користь недоплачену допомогу за вказані періоди.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо недонарахування виплат незаконними та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачці починаючи з 8 липня до 31 грудня 2008 року включно в розмірі 20 % мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачці таке підвищення відповідачем виплачувалося в значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу, як особі, що має статус дитини війни, відповідні нарахування, але не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Борисполі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2009 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді