Справа № 807/2808/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2808/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді - Скраль Т.В., суддів Гебеша С.А., Гаврилко С.Є.,

при секретарі Cтенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача 1: Головного управління статистики у Закарпатській області - представник в судове засідання не з"явився,

відповідача 2: Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ представник ОСОБА_2,

відповідача 3: Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області - представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ про визнання неправомірними дій та бездіяльності органів державної влади, зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 12 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 18 квітня 2016 року.

26 серпня 2014 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління статистики у Закарпатській області (далі - відповідач 1), Державної казначейської служби у Закарпатській області (далі - відповідач 3), Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ (далі - відповідач 2), якою просила: 1) поновити процесуальний строк, в разі його пропущення, для подання до адміністративного суду позовної заяви ОСОБА_1 від 26.08.2014 року до органів державної влади Головного управління статистики у Закарпатській області, Державної казначейської служби у Закарпатській області, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції позивачем з поважних причин та незалежних від неї; 2) звільнити позивача від сплати судового збору у встановленому законом порядку; 3) призначити попереднє судове засідання, про місце, дату і час якого повідомити належним чином позивача за її домашньою адресою; 4) прийняти до провадження Закарпатського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 від 26.08.2014 року до органів державної влади Головного управління статистики у Закарпатській області, Державної казначейської служби у Закарпатській області, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання дій, офіційних документів (повідомлень) - протиправними та відсутність компетенції на їх вчинення, розгляду у встановленому законом порядку та задовольнити; 5) визнати, що вчиненням протиправних дій, офіційних документів (повідомлень) Головного управління статистики у Закарпатській області, Державної казначейської служби у Закарпатській області, Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції було перешкодою у поновленні прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1, своєчасному виконанню належним чином судових рішень, що вступили у закону силу, що частково або повністю не виконано і по цей час (том І, а.с.4, 5).

28 серпня 2014 року, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 807/2808/14 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби у Закарпатській області на неправомірні дії органу державної влади (том І, а.с.1-3).

28 серпня 2014 року, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 807/2808/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Закарпатській області, Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ на неправомірні дії органів державної влади повернуто позивачу (том І, а.с.6-9).

25 листопада 2014 року, Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду Ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі № 807/2808/14 - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (том І, а.с.85-87).

25 листопада 2014 року, Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду Ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року про повернення позовної заяви у справі № 807/2808/14 - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (том І, а.с.88-91).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року вказана позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків до 26 січня 2015 року. Недоліки позовної заяви усунуті в строк, встановлений судом (том І, а.с.95, 96).

09 лютого 2015 року, ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. відкрито провадження по даній справі (том І, а.с.115, 116).

31 березня 2015 року, позивачем подано заяву про зміну предмету підстав позовних вимог адміністративного позову та просила викласти їх у наступній редакції: 1) визнати протиправними дії, бездіяльність, відсутність компетенції (повноважень) Головного управління статистики у Закарпатській області (як правонаступника) в частині встановлення недостовірності факту про відсутність правонаступника у Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України, в тому числі щодо направлення заступником начальника Закарпатського обласного управління статистики повідомлення про це від 28.01.2002 року за № 14-11/159 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції; 2) визнати протиправними дії, відсутність компетенції (повноважень) Головного управління Державної казначейської служби у Закарпатській області (як правонаступника) в частині встановлення недостовірного факту про перерахування боржником на рахунок, з якого надходило фінансування для Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України депонованої заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 3423,36 грн., в тому числі щодо направлення Управлінням державного казначейства у Закарпатській області повідомлення про це від 08.02.2002 року за № 13-05/244 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції; 3) визнати протиправними дії, бездіяльність, відсутність компетенції (повноважень) Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в частині здійснення ним повноважень не у спосіб і порядок визначений Конституцією України та законами України під час виконання судових рішень і виконавчих листів у відкритих його постановами виконавчих провадженнях, а лише на підставі повідомлень Закарпатського обласного управління статистики від 28.01.2002 року за №14-11/159, Управління державного казначейства у Закарпатській області від 08.02.2002 року за № 13-05/244 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та після двох запитів (листів) МВ ДВС від 30.05.2003 року за № 1-/03 до Ужгородського Головпоштамту і до Відділу державної казначейської служби в м. Ужгороді в частині здійснення поштового переказу на домашню адресу позивача із депозитного рахунку МВ ДВС без фактичної сплати боржниками у виконавчих провадженнях, де позивач є стягувачем, а також без фактичного стягнення Міським відділом ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції з жодного із них середньомісячної заробітної плати за час мого вимушеного прогулу від 29.08.2000 року по 08.10.2001 в сумі 4564,17 грн. і за один місяць в сумі 351,09 грн.; 4) зобов'язати Головне управління статистики у Закарпатській області, Головне управління Державної казначейської служби у Закарпатській області відкликати від Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції їх повідомлення, відповідно від 28.01.2002 року за №14- 11/159 та від 08.02.2002 року за № 13-05/244, а Міський відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції зобов'язати невідкладно виконати відповідно до закону дії з примусового виконання виконавчого листа від 24.01.2002 року, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.04.2003 року, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 15.08.2006 року, ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.06.2010 року (ухвалою суду від 24.06.2010 року усунуто описки) та у спосіб, визначений чинним законодавством України, яким можуть бути захищені та відновлені грубо порушені права позивача; 5) встановити строк для подання суб'єктами владних повноважень відповідачами до Закарпатського окружного адміністративного суду звіту про виконання постанови, в разі задоволення судом вимог позивача ОСОБА_1 або встановлення цим судом зобовязання про вчинення ними певних дій; 6) вирішити питання щодо судових витрат відповідно до закону із врахуванням вкрай скрутного майнового стану позивача, (том І, а.с.160-165).

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у заяві про зміну предмету підстав позовних вимог адміністративного позову та просила такі задоволити, ( а.с.160, Т.1).

Представник відповідача 1 у судове засідання не зявився. Однак, в матеріалах адміністративної справи наявні письмові заперечення останнього проти заявлених позовних вимог (том І, а.с.175, 176). Відповідно до яких, Головне управління статистики у Закарпатській області вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, оскільки позивач, зокрема в заяві про зміну предмету підстав позовних вимог адміністративного позову, не наводить конкретних правових норм, які підтверджують її твердження щодо суттєвого протиправного перешкоджанню у своєчасному поновленні її прав, свобод та охоронюваних законом інтересів. Відповідач 1 наголошує на тому, що надана інформація міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у 2002 році не носить характеру рішення органу владних повноважень обовязкового до виконання, або дій направлених на порушення прав та свобод конкретної особи. Зважаючи на викладене, у своїх письмових запереченнях відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Представник відповідача 2 - Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях проти позову та просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю (том І, а.с.153).

Пояснив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного. Дії ДВС стосовно стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 4564,17 грн. по виконавчому листі № 2-271 від 06.08.2002 року ОСОБА_1 вже оскаржувалися в судовому порядку. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2006 року визнано дії міського відділу ДВС неправомірними та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження винесену 10.06.2003 року при виконанні виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 4564,17 грн. та визнано неправомірною бездіяльність боржника стосовно невиконання ним рішення суду від 08.01.2001 року. Відповідно до постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 08.08.2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2006 року скасовано в частині визнання неправомірною бездіяльності боржника стосовно невиконання ним рішення суду від 08.10.2001 року та ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.08.2006 року апеляційну скаргу міського відділу ДВС задоволено частково, постанову Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2006 року скасовано в частині визнання неправомірними дій міського відділу ДВС та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження винесеної 10.06.2003 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.09.2008 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 08.08.2006 року, яку скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2009 року по справі № 22а-14894/08/9104, постанову Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2006 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2012 року по справі № К-1912/10, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2009 року по справ № 22а-14894/08/9104, залишено без змін. А отже, ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду є чинною та набрала законної сили. З огляду на вищевказане, представник відповідача 2 заперечував проти позову та просив закрити провадження по даній адміністративній справі.

06 квітня 2015 року, міським відділом Державного виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції подано клопотання про залишення без розгляду позовної заяви та письмові заперечення проти позову (том І, а.с.177-179). В вищезазначених письмових документах, відділ ДВС стверджує, що на підставі статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, оскільки остання пропустила строк звернення до адміністративного суду. Враховуючи вищенаведене підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відсутні.

Ухвалами Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року відмовлено представнику міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, оскільки клопотання про закриття провадження в адміністративній справі не є обґрунтованим, а клопотання про залишення без розгляду даної позовної заяви не підлягає задоволенню, тому що колегія суддів дійшла висновку, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду в межах строку звернення передбаченого ст.181 КАС України (том ІІ, а.с.88-96).

27 листопада 2015 року, представником Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції подано заперечення проти позову, згідно якого твердження позивача не відповідають дійсності про те, що дії відділу ДВС стосовно стягнення та перерахунку коштів ОСОБА_1 вчинені на підставі двох листів Укрпошти та Казначейства, так як такі здійсненні на підставі виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року. Стосовно не винесення постанови про арешт майна боржника, про розшук майна боржника та постанови про арешт коштів боржника відносно Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю та тютюну представник повідомив, що в матеріалах виконавчого провадження перебувала довідка статистики відповідно до якої боржник ліквідований та виведений з ЄДРПОУ з 18.12.2001 року. Враховуючи ліквідацію боржника відсутні технічні можливості звернення стягнення на майно та кошти останнього, шляхом винесення відповідних постанов. Щодо неповернення ОСОБА_1 виконавчих листів від 08.10.2001 року та від 24.01.2002 року, представник зазначив, що виконавчі провадження по виконанню зазначених виконавчих листів були завершені 02.08.2002 року відповідно до постанов про повернення виконавчого документа, у звязку з відкликанням виконавчих листів з виконання Ужгородським міським судом. На підставі чого виконавчі листи були поверненні до суду. Постанову про закінчення виконавчого провадження позивач оскаржувала в судовому порядку, так 09.04.2012 року Закарпатським окружним адміністративним судом в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю та судами апеляційної та касаційної інстанції залишено без задоволення апеляційну та касаційну скарги ОСОБА_1, а постанову суду першої інстанції від 09.04.2012 року - без змін. З цих підстав та мотивів, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ( том 2, а.с.144).

У судовому засіданні представник відповідача 3 - Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, заперечив проти заявлених позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (том І, а.с.235-238). Пояснив, що на протязі 2002-2003 років органи Державного казначейства при виконання платіжних вимог керувалися Порядком примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затвердженого наказом Державного казначейства України від 05.10.2001 року за № 175. У відповідності до вимог п.п.2.4 п.2 вищезазначеного Порядку, стягувач несе відповідальність обґрунтованість примусового списання (стягнення) коштів і правильність даних, що внесені в платіжну вимогу на примусове списання. 20 вересня 2002 року Управлінням Державного казначейства у Закарпатській області оформлено платіжне доручення № 19549 на суму 4564,17 грн., в якому зазначено: платник - УДК у Закарпатській області, код - 22115828, рахунок № 0, одержувач - ВДК у м. Ужгород, код - 22108040, рахунок 711. Призначення платежу: для зарахування на р/р ДВС згідно виконавчого листа "2-271 від 06.08.2002 року про стягнення з Рег.Упр. ДААК ДПА на користь ОСОБА_1 платіжна вимога № 1-1463/02. Управлінням Державного казначейства у Закарпатській області на виконання вимог п.3.1 вищезазначеного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), 20.09.2002 року направило до ДААК ДПА у Закарпатській області повідомлення про примусове списання коштів з реєстраційного рахунку № 85/0 - рахунок розпорядника бюджетних коштів (регіонального управління з питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів), згідно платіжного доручення за № 1-1463/02 від 20.09.2002 року на виконання виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року в сумі 4564,17 грн. по КЕКВ 1111 - заробітна плата. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача - Управління Державного казначейства у Закарпатській області стверджує, що при виконанні платіжних документів державного виконавця органом казначейства додержано вимоги чинного законодавства на момент виникнення спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Щодо позовної вимоги про визнати протиправними дії, бездіяльність, відсутність компетенції (повноважень) Головного управління статистики у Закарпатській області (як правонаступника) в частині встановлення недостовірності факту про відсутність правонаступника у Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України, в тому числі щодо направлення заступником начальника Закарпатського обласного управління статистики повідомлення про це від 28.01.2002 року за № 14-11/159 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Статтею 10 Закону України "Про державну статистику", в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин, який набув чинності з 01 січня 2001 року, Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України - автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про всіх юридичних осіб, їх філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи, що знаходяться на території України, а також про юридичних осіб, їх філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи, що знаходяться за межами України і створені за участю юридичних осіб України.

За частиною третьою даної норми, Створення і ведення Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, розроблення організаційних і методологічних принципів його функціонування забезпечуються органами державної статистики.

Згідно статті 11 цього Закону, органи державної статистики становлять в тому числі територіальні органи державної статистики, що утворюються відповідно до законодавства спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики в Автономній Республіці Крим, областях, районах та містах і підпорядковані йому. Зазначені в статті 11 цього Закону, органи складають єдину систему органів державної статистики України.

28 січня 2002 року № 14-11/159 Закарпатське обласне управління статистики повідомляє Начальника відділу ДВС Ужгородського МУЮ, що Закарпатське обласне управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну (ідентифікаційний код 25441299, місцезнаходження м. Ужгород, пл. Народна 4) вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 18.12.2001 року, в зв'язку із ліквідацією ( підстава Постанова КМ № 375 від 18.08.2001). Правонаступники відсутні, (а.с.210 Т.1)

У справі № 2а-0770/3667/12, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Закарпатській області, однією із вимог було визнання протиправним дії відповідача щодо недостовірного інформування органів державної влади і громадян про виключення Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютну Мінфіну України у звязку із його ліквідацією шляхом видання та направлення повідомлень, в тому числі повідомлення від 28.01.2002 року № 14-11/159 на запит начальника Міського відділу ДВС Ужгородського міського управління юстиції, де в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю. За результатами перегляду постанови, рішення суду залишено без змін за ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року. 17 березня 2016 року Ухвалою Вищого адміністративного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову суду від 17 грудня 2014 року та Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року.

Зокрема, під час розгляду справи № 2а-0770/3667/12, судом не здобуто доказів, що відповідач (у даній справі Відповідач1) припустився порушень Закону «Про державну статистику» чи Постанови КМ України № 118 від 22.01.1996 року № 118 п. 18 ч.3 та жодним із зазначених нормативних актів не передбачався обовязок органу статистики здійснювати перевірку даних, що надаються юридичними особами і які вносяться до Єдиного державного реєстру. Судом зроблено висновки, що внесення Головним управлінням статистики в Закарпатській області до Єдиного державного реєстру запису про виключення з ЄДРПОУ стосувалося виключно реєстрації факту припинення в результаті ліквідації Закарпатського обласного управління Державного регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Держалкогольтютюн Мінфіну України.

Крім того, на момент реєстрації ліквідації Держалкоголтютюн у 2001 році, органи статистики не були уповноважені вимагати та перевіряти наявність відомостей про правонаступника. Відповідальність за дії, направлені на порядок ліквідації, реорганізації державних установ несе засновник та правонаступник реорганізованої чи ліквідованої установи, організації.

Частиною 1 статті 72 КАС України, встановлено що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія, здійснивши детальний аналіз обґрунтування доводів в цій частині адміністративного позову, приходить до висновку, що такий містить аналогічний виклад обставин що й справі № 2а-0770/3667/12. При цьому суд зауважує, що позивач формулює виклад обставин та підстав іншими словами, при цьому зміст залишається тим самим, що й у даній справі.

На підставі вищевикладеного, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії, відсутність компетенції (повноважень) Головного управління Державної казначейської служби у Закарпатській області (як правонаступника) в частині встановлення недостовірного факту про перерахування боржником на рахунок, з якого надходило фінансування для Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України депонованої заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 3423,36 грн., в тому числі щодо направлення Управлінням державного казначейства у Закарпатській області повідомлення про це від 08.02.2002 року за № 13-05/244 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

На протязі 2002-2003 років органи Державного казначейства України при виконанні платіжних вимог органів стягнення керувалися Порядком примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, затверджених наказом Державного казначейства України від 05.10.2001 року за № 175.

На підставі вимог вищезазначеного порядку, примусове списання (стягнення) коштів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників, одержувачів та рахунків інших клієнтів дозволяється лише у випадках, установлених законами України та за рішеннями суду.

Розпорядження про примусове списання (стягнення) коштів стягувач оформляє на бланку платіжної вимоги за формою додатка 1 згідно з вимогами до заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.03.2001 року за № 135 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 24.04.2001 року за № 368/5559, не менше ніж у трьох примірниках.

У відповідності до вимог підпункту 2.5 пункту 2 Порядку платіжна вимога та супровідні документи стягувач подає до банку, що його обслуговує, або до органу Державного казначейства, в якому обслуговується установа, організація - боржник. У рядку "Платник" вказується: назва установи (організації) - боржника, у полі "рахунок N" - номер її реєстраційного, спеціального реєстраційного рахунку або рахунку іншого клієнта. У рядку "Банк платника" зазначається назва органу Державного казначейства України, в якому відкрито реєстраційний, спеціальний реєстраційний або рахунок іншого клієнта.

Згідно вимог підпункту 2.4 пункту 2 вищезазначеного Порядку, стягувач несе відповідальність за обґрунтованість примусового списання (стягнення) коштів і правильність даних, що внесені в платіжну вимогу на примусове списання.

06 серпня 2002 року Ужгородським міським судом видано виконавчий лист № 2-271, в якому зазначено боржника: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області.

20 вересня 2002 року МВ ДВС Ужгородського МРУЮ видано платіжну вимогу №1-1463/02, в якій зазначено: платник - Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області, одержувач: Відділення державного казначейства в м. Ужгороді. Призначення платежу: для зарахування а р/р МВ ДВС згідно виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року про стягнення з Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1

20 вересня 2002 року Управління Державного казначейства у Закарпатській області оформило платіжне доручення № 19549 на суму 4564,17 грн., в якому зазначено: платник - УДК у Закарпатській області , код-22115838, рахунок № 0,; одержувач - ВДК м. Ужгорода, код 22108040, рахунок 711. Призначення платежу: для зарахування на р/р ДВС згідно виконавчого листа " 2-271 від 06.08.2002 року про стягнення з Рег. упр. ДААК ДПА на користь ОСОБА_1 Платіжна вимога № 1- 1463/02.

В повідомленні про примусове списання коштів з рахунків розпорядників коштів згідно вимоги №1-1463/02 від 20.02.2002 року вказано , що на виконання виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року проведено примусове списання коштів з реєстраційного рахунку № 86/0 в сумі 4564,17 грн. КЕКВ 1111.

09 червня 2003 року державним виконавцем Слободян Л.А. видано розпорядження бухгалтеру про перерахунок коштів, в якому зазначено перерахувати в користь Ужгородського головпоштамту (для подальшого скерування ОСОБА_1 4559,76грн. 76 коп.

10 червня 2003 року в платіжному дорученні № 289 зазначено: платник -ДВС в м. Ужгороді, одержувач-головпоштамт. Призначення платежу: Стягнення заборгованості по заробітній платі з Рег. Упр. адмін. акцизного збору і контр. підакцизного збору на користь ОСОБА_1 В квитанції поштамту м. Ужгорода від 12.06.2003 року зазначено , що переказ № 604 на суму 4495,03 грн. адресований ОСОБА_1

10 червня 2003 року державним виконавцем Слободян Л.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яким встановлено, що суму боргу перераховано ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 289 від 10.06.2003 року.

Ці обставини встановлені судовим рішення, Постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року, яке набуло законної сили, справа 2а-0770/1995/11.

На підставі вищенаведеного, Управлінням Державного казначейства у Закарпатській області на виконання вимог п.3.1 Порядку списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства, 20.09.2002 року було направлено до ДААК ДПА у Закарпатській області повідомлення про примусове списання коштів з реєстраційного рахунку № 85/0 - рахунок розпорядника бюджетних коштів (регіонального управління з питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів), згідно платіжної вимоги № 1-1463/02 від 20.09.2002 року на виконання виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року в сумі 4564,17 грн.

Отже, Управлінням Державного казначейства у Закарпатській області при виконанні платіжних документів державного виконавця додержано вимог чинного законодавства України, що суперечить твердженням позивач про характер протиправності даних дій, а тому в задоволенні даної вимоги ОСОБА_1 також слід відмовити.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії, бездіяльності, відсутності компетенції (повноважень) Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в частині здійснення ним повноважень не у спосіб і порядок визначений Конституцією України та законами України під час виконання судових рішень і виконавчих листів у відкритих його постановами виконавчих провадженнях, а лише на підставі повідомлень Закарпатського обласного управління статистики від 28.01.2002 року за №14-11/159, Управління державного казначейства у Закарпатській області від 08.02.2002 року за № 13-05/244 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та після двох запитів (листів) МВ ДВС від 30.05.2003 року за № 1-/03 до Ужгородського Головпоштамту і до Відділу державної казначейської служби в м. Ужгороді в частині здійснення поштового переказу на домашню адресу позивача із депозитного рахунку МВ ДВС без фактичної сплати боржниками у виконавчих провадженнях, де позивач є стягувачем, а також без фактичного стягнення Міським відділом ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції з жодного із них середньомісячної заробітної плати за час мого вимушеного прогулу від 29.08.2000 року по 08.10.2001 в сумі 4564,17 грн. і за один місяць в сумі 351,09 грн., судом встановлено наступне.

Оскарження дій ДВС за даною вимогою позивач в першу чергу пов"язує із такими підставами: здійснення повноважень ДВС (у спосіб не передбачений законом), а саме на підставі повідомлень Закарпатського обласного управління статистики від 28 січня 2002 року № 14 -11/159 та повідомлення Управління державного казначейства у Закарпатській області від 08.02.2002 року за № 13-05/244.

28 січня 2002 року № 14-11/159 Закарпатське обласне управління статистики повідомляє Начальника відділу ДВС Ужгородського МУЮ, що Закарпатське обласне управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну (ідентифікаційний код 25441299, місцезнаходження м. Ужгород, пл. Народна 4) вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 18.12.2001 року, в зв'язку із ліквідацією (підстава Постанова КМ № 375 від 18.08.2001). Правонаступники відсутні, (а.с.210, Т.1)

08 лютого 2002 року № 1305/244 Управління Державного казначейства у Закарпатській області на лист органу ДВС повідомляє номер рахунку, куди перераховано боржником депоновану заробітну плату ОСОБА_1, та суму депонованої заробітної плати (номер рахунку 311240101 рахунок з якого надходило фінансування для Закарпатського обласного управління Держалкогольтютюну), відкритий в Державному казначействі України; сума депонованої заробітної плати - 3423, 36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що УДК у Закарпатській області від 08.02.2002 року № 13-05/244 направило офіційний документ до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, яким недостовірно повідомило виконавчу службу, що боржником було перераховано на рахунок, з якого надходило фінансування для Закарпатського обласного управління Держалкогольтютюну депоновану заробітну плату ОСОБА_1. в сумі 3423, 36 грн., ( а.211, Т.1).

В тому числі позивач пов'язує неправомірність дій із формуванням запиту МВ ДВС від 30 травня 2003 року № 1-/03 до Ужгородського Головпоштамту, ( а.с. 212, Т.2). Міський відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції шляхом запиту від 30.05.2003 року до Начальника Ужгородського головпоштамту просить повідомити про вартість поштового переказу в сумі 4495, 03 грн. на адресу фізичної особи, а також про наявність пільг при переказі.

За таким же запитом від 30 травня 2003 року, відділ МВ ДВС просить Відділ державного казначейства в м. Ужгороді повідомити про можливість здійснення переказу коштів з депозитного рахунку відділу поштовим переказом на адресу фізичної особи, (а.с.213 Т.2).

Такими діями на думку позивачки ОСОБА_1 відповідач МВ ДВС протиправно здійснило переказ коштів з депозитного рахунку МВ ДВС поштовим переказом на домашню адресу (без жодного рішення суду про це та без наявного виконавчого листа, а з врахуванням лише вищезазначених офіційних документів органів державної влади із недостовірними відомостями в них).

Рішенням Ужгородського міського місцевого суду від 08 жовтня 2001 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2001 року, ОСОБА_1 поновлено з 29 серпня 2000 року на посаді головного спеціаліста по ліцензуванню відділу контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Закарпатського обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну та стягнуто з цього управління на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 29 серпня 2000 року по 08 жовтня 2001 р. в сумі 4564,17 грн. та на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення на користь позивача середнього заробітку за один місяць в сумі 351,09 грн. було допущено судом до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2009 року, по справі № 22а-14894/08/9104, постанову Ужгородського міськрайнного суду від 10 березня 2006 року скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_1 за вимогами визнати дії міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції щодо закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-271/01 неправомірними; скасувати постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-271/01 виданого Ужгородським міським судом Закарпатської області 06 серпня 2002 року; визнати неправомірною постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 від 16 серпня 2002 року про арешт майна регіонального управління ДААК ДПА України; зобовязати міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції відновити виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-271/01 від 06 серпня 2002 року з обєднаним в одне виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року на виконання рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08 жовтня 2001 року у відповідності до вимог чинного законодавства України - відмовлено повністю. Отже, в частині визнання дій МВ ДВС неправомірними при виконанні виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року з обєднаним в одне виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року на виконання рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08 жовтня 2001 року є рішення, яке набуло законної сили.

Частиною 1 статті 72 КАС України, встановлено що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.17 КАС України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Отже, діяльність Відповідача 2 - в частині здійснення ним повноважень під час виконання судових рішень і виконавчих листів у відкритих виконавчих провадженнях із врахуванням вищевказаних повідомлень статистики та казначейства, за своїм характером не несе ознак обов'язковості рішення органу владних повноважень, яке підлягає до виконання, або ж дій направлених на порушення прав та свобод конкретної особи. На переконання суду, такі дії відповідача свідчать про намагання органу ДВС вчинити необхідні дії в рамках виконавчого провадження для виконання судового рішення, отже адміністративний позов в цій частині є безпідставним та надуманим.

Щодо доводів позивача, що сума 4564, 17 грн, це кошти, які еквівалентні сумі належній їй заробітної плати за час вимушеного прогулу, були стягнуті неправомірно на р/р МВ ДВС із загального балансового рахунку Управління Державного казначейства у Закарпатській області, а не з розрахункового рахунку регіонального управління, а отже не є стягненням на думку позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу з 29.08.2000 року по 08.10.2001 року, що свідчить про невиконання рішення суду від 08.10.2001 року, ні ухвали суду від 16.04.2003 року. Як вже зазначалося судом, 09 червня 2003 року МВ ДВС винесена постанова про поновлення виконавчого провадження № 1-1463/02 виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року та 10.06.2003 року сума 4495, 03 грн., була стягнута на користь ОСОБА_1 з р/р МВ ДВС на рахунок головпоштамту в м. Ужгороді. 10 червня 2003 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яким встановлено, що суму боргу перераховано ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 289 від 10.06.2003 року.

Крім того, як встановлено судом, позивач отримані кошти прийняла, такі не повернула як помилково їй направлені, а тому такі доводи, на переконання суду є перекручуванням фактів та підміною одних обставин справи іншими, що аж ніяк не спростовує стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу згідно виконавчого листа № 2-271/01 від 06.08.2002 року.

Крім того, з даних обставин є постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2012 року (по справі № 2а-0770/1995/11) ( а.с. 55, Т.1), тобто ці обставини вже встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили і за частиною першою статті 72 КАС України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно твердження позивача про те, що дії відділу ДВС вчинені на підставі повідомлень Укрпошти та Казначейства не відповідають дійсності, оскільки останній вчиняв їх виключно на підставі виконавчих листів в межах виконавчих проваджень та в порядку передбаченому Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зворотного судом не встановлено.

Таким чином, за наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах своєї компетенції та відповідно до норм діючого законодавства що ним доведено у межах даної адміністративної справи належними та допустимими доказами, а позивач скористався правом на звернення до суду і його право не може бути обмежене, а заявлена позивачем вимога розглянута судом по суті, однак з урахуванням вищевикладеного підстав для задоволення позову відсутні.

Щодо вимоги про зобов'язання Головне управління статистики у Закарпатській області, Головне управління Державної казначейської служби у Закарпатській області відкликати від Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції їх повідомлення, відповідно від 28.01.2002 року за №14- 11/159 та від 08.02.2002 року за № 13-05/244, а Міський відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції зобов'язати невідкладно виконати відповідно до закону дії з примусового виконання виконавчого листа від 24.01.2002 року, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.04.2003 року, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 15.08.2006 року, ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.06.2010 року (ухвалою суду від 24.06.2010 року усунуто описки) та у спосіб, визначений чинним законодавством України, яким можуть бути захищені та відновлені грубо порушені права позивача.

Оскільки, дії Головного управління статистики у Закарпатській області щодо встановлення факту про відсутність правонаступника у Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України, в тому числі щодо направлення заступником начальника Закарпатського обласного управління статистики повідомлення про це від 28.01.2002 року за № 14-11/159 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції та визнати протиправними дії, відсутність компетенції (повноважень) Головного управління Державної казначейської служби у Закарпатській області (як правонаступника) в частині встановлення недостовірного факту про перерахування боржником на рахунок, з якого надходило фінансування для Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну Мінфіну України депонованої заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 3423,36 грн., в тому числі щодо направлення Управлінням державного казначейства у Закарпатській області повідомлення про це від 08.02.2002 року за № 13-05/244 до Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, визнані судом такими, що відповідають вимогам чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства України. А отже, вимога позивача щодо зобовязання органів статистики та казначейства відкликати від міського відділу ДВС вищезазначені повідомлення та зобовязати міський відділ ДВС невідкладно вжити заходів щодо примусового виконання виконавчого листа від 24.01.2002 року є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про встановити строк для подання суб'єктами владних повноважень відповідачами до Закарпатського окружного адміністративного суду звіту про виконання постанови.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд не вирішує питання про надання строку субєкту владних повноважень для подання звіту щодо виконання судового рішення.

У ході розгляду справи судом не здобуто доказів які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та приходить до висновку про відсутність в діях відповідачів порушень законодавства, а отже і про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління статистики у Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дій та бездіяльності органів державної влади, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуюча суддяОСОБА_5

Судді С.Є. Гаврилко

ОСОБА_6