Справа № 465/6620/14-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.04.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

Головуючої судді: Мигаль Г.П.,

при секретарі: Максимович М.М.

за участю: представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про скасування постанови,-

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про скасування постанови.

Протокольною ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.10.2015р. замінено неналежного відповідача - Територіальну державну інспекцію з питань праці у Львівській області на належного відповідача - ОСОБА_4 управління Держпраці у Львівській області у звязку із реорганізацією шляхом злиття Державної інспекції з питань праці та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014р. №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади».

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського управління юстиції, а саме, головним державним виконавцем Федоришин І.В. надіслано позивачу постанову ВП №44592905 про стягнення з позивача штрафу у розмірі 2006 грн. 00 коп.( дві тисячі шість грн. 00 коп.), винесену на підставі постанови № 13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014, виданої Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області. Позивач зазначає, що не отримувала постанову № 13-01-049/0427-0090 та з нею не ознайомлена. Заборгованість по заробітній платі утворилась з невиплати Державним космічним агентством коштів по закритих актах виконаних робіт, якому в свою чергу не були виплачені кошти казначейством України. На сьогоднішній день уся заборгованість по заробітній платі працівникам ЛЦ ІКД виплачена та затримок по заробітній платі не має. В письмових поясненнях зазначила, що 22.09.2014р. головним державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову ВП №44592905, про звернення стягнення на заробітну плату позивача та інші види доходів боржника, у розмірі 2006 гривень, винесену на підставі постанови №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р., виданою Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області.

Позовні вимоги уточнювались 22 липня 2016 року, які суд розцінює як збільшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить суд скасувати постанову ВП № 44592905, видану Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції; скасувати постанову №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р., видану Територіальною інспекцією з питань праці у Львівській області; скасувати штраф у розмірі 2006 грн. 00 коп. (дві тисячі шість грн.. 00 коп.).

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В попередніх судових засіданнях надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила суд задоволити позов, скасувати постанову ВП №44592905, 13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р та скасувати нарахування штрафу у розмірі 2006 грн.

Представник Франківського ВДВС ЛМУЮ в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою на рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, про причини неявки не повідомив.

Представник Тетироріальної державної інспекції з питань праці у Львівській області в судових засіданнях надавала пояснення, що позапланова перевірка та постанова ВП №44592905 про накладення штрафу була винесена відповідно до вимог чинного законодавста, в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 управління Держпраці у Львівській області в письмових запечереннях, зазначив, що згідно п.20 постанови КМ України №59 від 26.01.2011 року «Про затвердження Типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи», головний бухгалтер у разі невиконання або неналежного виконання покладених на нього повноважень несе відповідальність згідно із законом. Оскільки ОСОБА_3 взагалі не відобразила по бухгалтерському обліку заборгованості установи перед працівниками по оплаті заробітньої плати, вважає, що постанова № 13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р. винесена правомірно. Позов не визнає, а заявлені позивачем вимоги вважає необгрунтованими та безпідставними, просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 травня 2014 року головним інспектором праці ОСОБА_7 було винесено постанову № 13-01-049/0427-0090 по справі про адміністративне правопорушення від 19 травня 2014 року, відповідно до якої позивач визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1003 грн. 00 коп.

Статтею 188-6 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів, що передбачає умисну вину.

Як вбачається із постанови № 13-01-049/0427-0090 по справі про адміністративне правопорушення від 19 травня 2014 року, що ОСОБА_3, працюючи головним бухгалтером Львівського центру інституту космічних досліджень НАН України та НКА України, допустила адміністративне правопорушення, яке полягало у у невиконанні законних вимог посадової особи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю, а саме - головного державного інспектора праці відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м.Львові Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області, які зазначені у внесеному ним приписі №13-01-049/0269-0190 від 17.03.2014 року в частині неусунення нижчезазначених порушень законодавства про працю,( не виконано п.3 ст.34 Закону України «Про оплату праці») і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1003,00грн.

Право позивача ОСОБА_3 на оскарження рішень відповідача, який згідно змісту п.7 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, уповноваженим на прийняття рішення за наслідками розгляду протоколу в справі про адміністративне правопорушення зазначеної категорії справ, безпосередньо передбачено ст.287 КУпАП та визначено ст.ст.4, 6, п.1 ч.1 ст.18 КАС України.

Згідно статті 283 КУпАП орган (посадова особа), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з абзацом 1 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_3 вона заперечила факт порушення передбаченого ст. 188-6 КУпАП, оскільки вважала що діяла правомірно, та в даному випадку не порушувала вказаних вимог.

ОСОБА_4 державний інспектор праці ОСОБА_7 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та при винесенні постанови №13-01-049/0413-0089 від 15 травня 2014 року не звернув уваги на зазначені обставини, не здійснив належної оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення Позивача про час та місце розгляду адміністративної справи.

В матеріалах справи міститься лист Територіальної державної інспекції з питань праці від 19.05.2014р. №02-2193/04р. про скерування матеріалів перевірки ( а саме протоколу та постанови від 19.05.2014р.) головному бухгалтеру Львівського центру Інституту Космічних досліджень НАН та НКА України ОСОБА_3, у звязку з тим, що позивач після ознайомлення з вищевказаною постановою та протоколом, відмовилась від підпису про їх отримання. Однак, на самому листі не зазначено адреси та організація, на яку скеровувались вищевказані документи. Згідно описом вкладень, наданим відповідачем, зазначений лист надсилався не за місцем проживання позивача, а за адресою - м.Львів, вул.Наукова, 5а. (а.с.41)

В матеріалах міститься лист Львівського центру інституту космічних досліджень від 22.07.2015 року за №101/213, відповідно до якого установа не отримувала поштового повідомлення, адресованого головному бухгалтеру ОСОБА_3 з описом вкладень за №55, відправленого 21.05.2014р., про що свідчать копії журналів вхідної кореспонденції за період з травня 2014 року по грудень місяць 2014 року (а.с.71-80).

22.09.2014р. головним державним виконавцем Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову ВП №44592905, про звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника, у розмірі 2006 грн 00 коп., винесену на підставі постанови №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р., виданої Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області.

Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 62 Конституції України встановлює «презумпцію невинуватості», відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування постанови ВП № 44592905 від 22.09.2014р., виданої Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_8 штрафу в розмірі 2006 грн. 00 коп.( дві тисячі шість гривень 00 копійок) в дохід держави, та постанови №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р., виданої Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області є підставними та підлягають до задоволення, враховуючи те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було проведено з порушенням вимог законодавства, без розяснення позивачу прав та обовязків, передбачених ст.268 КУпАП, без повідомлення належним чином позивача про місце та час розгляду справи всупереч вимогам ст.277-2, 267 КУпАП. Постанова про стягнення з позивача штрафу у подвійному розмірі була направлена у Франківський відділ ДВС ЛМУЮ, без доказів про вручення постанови №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р. позивачу та позбавлення позивача прав своєчасного оскарження постанови. У звязку з визнанням протиправною постанови №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р., виданої Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області, протиправною є і постанова, винесена Франківським відділом ДВС ЛМУЮ ВП №44592905 від 22.09.2014р. про стягнення з позивача штрафу в сумі 2006 гривень.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування штрафу у розмірі 2006 грн. зазначена вимога не відповідає способу захисту права, встановленому КАСУ, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.6,7,9,11,19,51,86,102,105-106,128,161,162,163,167,171-2КАС України, ст.ст. 7, 9, 258, 267, 268, 277-2, 280, 287-289, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову ВП № 44592905 від 22.09.2014р., видану Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_8 штрафу в розмірі 2006 грн. 00 коп.( дві тисячі шість гривень 00 копійок) в дохід держави, та постанову №13-01-049/0427-0090 від 19.05.2014р. видану Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області визнати протиправними та скасувати.

У решті позовних вимог - відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Мигаль Г.П.