Справа № 22-а-2570/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Приходька К.П.

суддів - Верланова С.М.,Таргоній Д.О,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Фастові Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Фастові про стягнення невиплачених коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року позивач звернувся до суду із позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог чинного законодавства. Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просить визнати такі дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по підвищенню згідно вимог закону за 2006 - 2008 роки в сумі 3593 грн. Крім того, позивач просив відновити пропущений строк для звернення до суду за періоди з 1 січня 2006 року до 31 грудня 2007 року та з 1 січня 2008 року до 30 листопада 2008 року.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в місті Фастові Київської області щодо обмеження розміру належних виплат ОСОБА_1 як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу за 2008 рік з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість по пенсії.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Фастові Київської області, отримує пенсію, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2006 -2007 р.р. не виплачувалось, а в 2008 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу, як дитині війни, відповідні нарахування за 2006-2008 р.р., але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду за 2008 рік, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 18 січня 2009 року, а відтак його право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Однак на вказану норму закону суд належної уваги не звернув.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, враховуючи вимоги ст. 99 КАС України, положення Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд правильно визначивши право позивача як дитини війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, не врахував процесуальний строк, протягом якого підлягають захисту порушені права позивача і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Фастівського міськрайонного суду від 27 лютого 2009 року необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Фастові Київської області задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду від 27 лютого 2009 рок в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобовязавши управління Пенсійного фонду України у місті Фастові Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді