Справа № 22-а-18115/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів - Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа: Філія «Вишгородське районне дорожнє управління» про визнання дій неправомірними про зобовязання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати працюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного контролю,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є працюючим пенсіонером на території посиленого радіологічного контролю. Відповідачем порушено його права, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким передбачені виплати працюючим в зоні посиленого радіологічного контролю. Але відповідач не виплачує належні суми в повному обсязі. Тому позивач просить стягнути з відповідача передбачені виплати за 1998-2008 роки в сумі 28000 грн. 91 коп.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці недоплаченої суми щомісячної доплати за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю неправомірними. Зобовязано відповідача провести перерахунок і виплатити позивачці недоотриману суму щомісячних доплат за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю за період з 09 липня 2007 року по серпень 2009 року відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати.

По справі встановлено, що позивачка є особою, яка працює та проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та має право на щомісячну доплату з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно довідки з місця роботи позивача вона працює на території посиленого радіологічного контролю.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд не обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийшов до неправильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання недоотриманої доплати працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 06.06.1996 р. були передбачені доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в залежності від розміру мінімальної заробітної плати.

В редакції Закону від 28.12.2007 р., частину другу та першу ст. 39 вищезазначеного закону замінено однією частиною, згідно з якою, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 цього ж закону, роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Розподіл бюджетних коштів на потреби соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи між розпорядниками коштів нижчого рівня здійснюється Міністерством праці та соціальної політики.

Слід зазначити, шо порядок використання коштів Державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936 до сьогоднішнього дня не змінений та не скасований, а тому здійснення компенсаційних виплат громадянам не може бути проведене у інший спосіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 „Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 „Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" п. 5 зазначено «Соціальні виплати, доплати ( види допомоги), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організацями та фізичними особами субєктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організацями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці»

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело ухвалення постанови про задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, поскільки відмова Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації увиплаті недоплачених сум щомісячної доплати як працюючому у зоні посиленого радіологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірною, оскількиУСЗН, діяло на підставі діючого законодавства у межах повноважень та у спосіб, що був передбачений законами України, і права позивача порушені не були.

Однак на вказані норми закону суд належної уваги не звернув.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації підлягає задоволенню, а постанова Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2009 року скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 20 серпня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа: Філія «Вишгородське районне дорожнє управління» про визнання дій неправомірними про зобовязання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати працюючому пенсіонеру в зоні посиленого радіологічного контролю.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді