Справа № 817/2259/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2259/15

06 квітня 2016 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача1: представник Охман Н.П.

відповідача2: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доУправління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Рівненській області, до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Львівській області
про визнання протиправними та скасування постанови та акта,
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Рівненській області, Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Львівській області про визнання протиправними та скасування постанови Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №036412 від 04.08.2015 року у сумі 1700,00 грн. та акта Управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті в Львівській області про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006539 від 16.07.2015 року.

В основу оспорюваного акта покладені висновки відповідача 2 про перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, що слугувало підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу згідно спірної постанови, винесеної відповідачем 1.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідачів не відповідають дійсності, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вага автомобіля та напівпричепа без навантаження становить 14500 кг, в той час як маса вантажу згідно товарно-транспортної накладної становила 22,3 т, що означає що повна маса автомобіля з напівпричепом з вантажем у спірному випадку складала 36800 кг, а не 48200 кг як зазначено у оспорюваному акті. Крім того, покликаючись до постанови КМУ від 27.06.2007 року №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування» позивач стверджував, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансінспекції, які проводять габаритно-ваговий контроль. Оскільки габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача проведено без посадових осіб підрозділу МВС, позивач наголосив на порушенні порядку здійснення такого контролю. Також, як переконаний позивач, відповідний габаритно-ваговий контроль проведений на обладнанні, що не відповідає нормативним вимогам, оскільки має здійснюватися на обладнанні, що пройшло метрологічну атестацію та має відповідний сертифікат. Вищевикладене, на думку позивача, дає підстави стверджувати про порушення відповідачами встановленого порядку здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, а тому застосування штрафу вважає безпідставним, відтак спірна постанова та акт підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач 1 проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення, у яких зазначив, що у зв'язку із проведенням рейдової перевірки працівниками відповідача 2 виявлено факт здійснення позивачем вантажного перевезення з перевищенням вагових обмежень, про що були складені: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.07.2015 року №074581, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.07.2015 року №006539, квитанція оператора габаритно-вагового комплексу, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 16.07.2015 року №45. Так, за результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у відповідності з вимогами постанови КМУ від 08.11.2006 року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», враховуючи відсутність обгрунтованих пояснень за фактом виявленого порушення з боку позивача, присутнього при розгляді справи, та неподання доказів на спростування виявлених перевищень вагових обмежень при здійсненні вантажного перевезення 16.07.2015 року, органом контролю у встановленому порядку винесено спірну постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу, що вручена особисто позивачу у день її винесення. За таких обставин відповідач 1 переконаний про відсутність підстав для визнання вказаної постанови протиправною, відтак просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у поданих суду письмових запереченнях, та просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач 2 також не погодився із позовним вимогами, подав суду письмові заперечення, у яких вказав про безпідставність позовних вимог з огляду на допущені позивачем порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що полягали у перевищенні нормативно допустимої повної маси вантажного транспортного засобу та перевищення навантаження на строєні осі напівпричепа. По факту фіксування виявленого у ході перевірки транспортного засобу позивача порушення, то відповідач 2 зазначив, що відповідно до Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2014 року №299, Укртрансінспекція, яка здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, та наразі зважування транспортного засобу проведено на обладнанні, на яке у встановленому порядку видано свідоцтво про державну метрологічну атестацію, сертифікат про затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, відтак є підстави стверджувати, що зважування транспортного засобу здійснено вагами, які пройшли відповідну перевірку. Враховуючи факт перевищення транспортним засобом позивача нормативно-вагових параметрів для здійснення перевезення автомобільним транспортом дорогами загального користування, що виявлено та зафіксовано у встановленому порядку, відповідач 2 переконаний, що притягнення позивача до відповідальності згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірним та грунтується на законі, а доводи позивача є надуманими та керовані наміром уникнути відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

У судове засідання представник відповідача 2 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За обставинами справи, 16.07.2015 року державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Львівській області згідно направлення на перевірку від 13.07.2015 року №001007 на автодорозі Н-02 Львів-Тернопіль -- 34 км + 200 м було проведено рейдову перевірку та здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Renault модель Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки janmil модель nw1s реєстраційний номер НОМЕР_2, що зареєстровані за ОСОБА_3.

Так, проведення габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного засобу позивача проведено за допомогою пересувного вагового пристрою CHEKLODE FREEWEIGHT, заводський номер 008178, фірми виробника CENTRAL WEIGHING.

Згідно з результатами зважування позивач допустив перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, а саме 48200 кг, при допустимих нормах у 40000 кг та допустив перевищення навантаження на строєні осі напівпричепа, а саме: 6400 кг, 10150 кг, 31650 кг (9600 кг, 11000 кг, 11050 кг), при допустимих нормах у 11 т, 11 т, 22 т відповідно (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.07.2015 року №006539 та квитанція №00398).

За наслідком здійснення габаритно-вагового контролю видано довідку від 16.07.2015 року та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 16.07.2015 року №45, згідно якого за пройдену відстань у 327 км автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки janmil реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_4) нараховано до сплати 3662,40 євро.

За результатами контролю складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №074581 від 16.07.2015 року, яким зафіксовані виявлені перевищення вагових обмежень вантажним автомобільним засобом позивача та констатовано порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що виявилось у відсутності дозволу на перевезення великовагового вантажу.

За виявленими порушеннями законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі ч.1 абз.3 ст.60 цього є Закону відповідачем 1 винесено постанову від 04.08.2015 року №036412, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.

Вважаючи висновки відповідачів щодо перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових параметрів безпідставними позивач звернувся до суду про визнання протиправними та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №036412 від 04.08.2015 року у сумі 1700,00 грн. та акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006539 від 16.07.2015 року

Вирішуючи спір по суті суд врахував наступне.

Згідно товарно-транспортної накладної від 16.07.2015 року №0007165 автомобілем марки Renault модель Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки janmil модель nw1s реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_4) здійснювалось перевезення вугілля масою 22,3 т за видатковою накладною №РН-0007165 від 16.07.2015 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетра-Агро», 80100 Львівська обл., м. Червоноград, вул. Будівельна, 5/35 (вантажовідправник) до Цегельного заводу, с. Віньківці, Хмельницька обл. (вантажоодержувач).

На з'ясування усіх обставин справи ухвалою суду від 23.11.2015 року зобов'язано Цегельний завод, с.Подолянське, вул.Зелена,43 (вантажоодержувач) надати суду інформацію стосовно вантажу - вугілля, що був доставлений автомобілем Renault Premium д/н НОМЕР_1, товарно-транспортна накладна від 16.07.2015 року №00071165, водій ОСОБА_4 Так само, ухвалою суду від 23.11.2015 року зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетра-Агро», 80100 Львівська обл., м. Червоноград, вул. Будівельна, 5/35 (вантажовідправник) надати суду інформацію стосовно вантажу - вугілля, завантаженому 16.07.2015 року в автомобіль Renault Premium д/н НОМЕР_1, товарно-транспортна накладна від 16.07.2015 року №0007165.

27.11.2015 року ТОВ «Віньковецький цегельний завод», Хмельницька обл., Віньковецький р-н, с. Подолянське, вул. Зелена б.43 листом за вих №14 від 26.11.2015 року повідомив, що взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Тетра-Агро» у 2015 році не мав, товар у вигляді вугілля не отримував, а про водія ОСОБА_4 відомостей не має.

Натомість, 28.12.2015 року до суду надійшли пояснення від ТзОВ «Тетра-Агро» за вих. №12/171 від 17.012.2015 року, згідно яких 14.06.2013 року між ТзОВ «Тетра-Агро» та ТзОВ «Віньковецький цегельний завод» укладено безстроковий договір, згідно із яким ТзОВ «Тетра-Агро» зобов'язувалося передати у власність ТзОВ «Віньковецький цегельний завод» вугілля в кількості 1000 тон. В подальшому, як зазначено у даному листі, починаючи із червня 2013 року на підставі даного договору ТзОВ «Тетра-Агро» поставляло ТзОВ «Віньковецький цегельний завод» вугілля, у тому числі вугілля згідно товарно-транспортної накладної №0007165 від 16.07.2015 року.

За інформацією згідно вказаного листа завантаження вугілля 16.07.2015 року, яке транспортувалося транспортним засобом марки Renault Premium, д.н.з. ВК 2892 BE, здійснювалось на підставі товарно-транспортної накладної №0007165 від 16.07.2015 року та видаткової накладної №РН-0007165 від 16.07.2015 року. Відпуск вугілля здійснювався шляхом перевірки реєстраційних документів на транспортний засіб марки Renault Premium, д.н.з. ВК 2892 BE, перевірки документів, що посвідчують особу водія, видачі на руки водієві товарно-транспортної накладної №0007165 від 16.07.2015 року та видаткової накладної №РН-0007165 від 16.07.2015 року, а також, подальшого завантаження вугілля на даний транспортний засіб орендованим фронтальним-навантажувачом марки Hanomag 55D, д.н.з. Т 05952 АІ, на якому встановлено ваговий пристрій марки «GVS-04». Маса завантаженого 16.07.2015 року вугілля у транспортний засіб марки Renault Рremium, д.н.з. ВК 2892 BE, становила 22,3 тони. Завантаження вугілля 16.07.2015 року на транспортний засіб марки Renault remium, д.н.з. ВК 2892 BE, здійснював водій навантажувача ОСОБА_5, відпуск товару - директор підприємства ОСОБА_6, та оформлення відповідних бухгалтерських документів - головний бухгалтер ОСОБА_7 Перед завантаженням вугілля у транспортний засіб марки Renault Premium, д.н.з. ВК 2892 BE, ОСОБА_6 було перевірено у водія реєстраційні документи на даний транспортний засіб та документи, які посвідчують особу. При цьому у листі зазначено про неможливість повідомлення суду які саме документи пред'являлись водієм транспортного засобу за сплином тривалого часу та враховуючи відсутність зобов'язання залишення у товариства копій таких документів. Як вказано у цьому ж листі, завантаження вугілля 16.07.2015 року у транспортний засіб марки Renault Рremium, д.н.з. ВК 2892 BE, здійснювалось в присутності водія за допомогою фронтального навантажувача марки Hanomag 55D, д.н.з. Т 05952 АІ, на якому встановлено ваговий пристрій марки «GVS-04», у зв'язку із чим, як директору товариства ОСОБА_6, так і водію транспортного засобу було наочно помітно та відомо кількість завантаженого вугілля, а саме 22,3 тони. Також у даному листі зазначено, що жодних сумнівів з боку водія транспортного засобу з приводу кількості звантаженого товару не було, оскільки, як уже зазначалося вище, такий товар із застосуванням вагового пристрою завантажувався в його присутності.

До вказаного листа-відповіді ТзОВ «Тетра-Агро» додало копію договору купівлі-продажу вугілля від 14.06.2013 року №6-141/13, копії товарно-транспортної накладної №0007165 від 16.07.2015 року та видаткової накладної №РН-0007165 від 16.07.2015 року, свідоцтва про реєстрацію великотонажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу, виданого ТУ Держгірпромнагляду у Київській області 15.01.2014 року АІ №005829 на фронтальний навантажувач, Hanomag 55D, 1994 р.в., д.н.з. Т 05952 АІ, та відповідну інформацію щодо експлуатації.

Крім цього, ухвалою від 23.11.2015 року суд викликав у якості свідка водія ОСОБА_4, який перебував 16.07.2015 року за кермом транспортного засобу позивача та здійснював перевезення вугілля.

Копію вказаної ухвали було направлено свідку за повідомленою суду останньою адресою перебування ОСОБА_4, однак, до суду повернувся поштовий конверт із відповідною позначкою установи зв'язку «за закінченням терміну зберігання», відтак вручити копію даної ухвали свідку не виявилось можливим, дійсна адреса перебування ОСОБА_4 суду не повідомлена.

Крім того, у судовому засіданні допитаний у якості свідка державний інспектор управління Укртрансінспекції у Львівській області ОСОБА_8, який зазначив, що був залучений до проведення перевірки вантажного транспортного засобу позивача Renault модель Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки janmil модель nw1s реєстраційний номер НОМЕР_2 16.07.2015 року на автодорозі Н-02 Львів-Тернопіль -- 34 км + 200 м на підставі направлення на перевірку (рейдова перевірка) від 13.07.2015 року №001007.

Як пояснив свідок суду, за результатом проведеного габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу виявлено перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, а саме 48200 кг, при допустимих нормах у 40000 кг. Свідок пояснив, що габаритно-ваговий контроль здійснювався у відповідності до погодженого графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю у Львівській області на липень 2015 року Автомобільним пересувним ваговим комплексом типу CHEKLODE FREE WEIGH, виробництва Великобританії, заводський номер 008178. Вказане обладнання пройшло державну метрологічну атестацію, має відповідне свідоцтво, а також сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тобто вказане вимірювальне обладнання повністю відповідає нормативним вимогам.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 року №299 «Про затвердження Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті» (далі Положення №299) Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури який реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Згідно з пунктом 7 Положення №299 Укртрансінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 36 пункту 4 Положення №299 передбачено, що Укртрансінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

У відповідності до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено «Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі по тексту - Порядок №879).

Підпунктом 3 пункту 2 розділу «Загальні питання» Порядку №879 визначено, що великовагові транспортні засоби - транспортні засоби, вагові параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил порожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Як встановлено з матеріалів справи, 16.07.2015 року на автодорозі Н-02 Львів-Тернопіль - 34 + 200м при здійсненні габаритно-вагового контролю були присутні працівники ОСОБА_9 у Львівській області: капітан поліції ОСОБА_10 та старший сержант поліції ОСОБА_11 (копія листа Головного управління національної поліції у Львівській області від 22.12.2015 року наявна в матеріалах справи).

Відтак, доводи позивача щодо порушення відповідачами встановленого порядку проведення габаритно-вагового контролю щодо відсутності працівників відповідних підрозділів МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, є надуманими та не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду.

Підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 визначено, що під вимірювальним і зважувальним обладнанням розуміються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Підпунктом 9 пункту 2, пунктами 12, 13 Порядку №879 встановлено, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю - це спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Пунктом 15 Порядку №879 встановлено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно пункту 16 цього ж Порядку габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку №879).

За змістом пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі) та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших і самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

Оскільки зазначені ставки встановлені в євро, розрахунок плати за проїзд здійснюється саме в євро, а плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (пункт 27 Порядку №879).

Згідно з пунктом 18 цього ж Порядку за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Як з'ясовано судом, зважування вантажного автомобіля марки Renault реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа марки janmil реєстраційний номер НОМЕР_2, належному позивачу, проводилося вагою пересувною автомобільною CHEKLODE FREEWEIGHT заводський номер 008178, фірми виробника CENTRAL WEIGHING. Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 21.11.2007 року виданий Сертифікат ствердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2195-2007 Серія А №004666, згідно з яким на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики затверджено тип вимірювальної техніки «ОСОБА_8 пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGHT». Дані ваги зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2570-07. У вказаному Сертифікаті зазначено, що міжповірочний інтервал, встановлений під час затвердження типу ваг, - не більше одного року, рекомендований міжкалібрувальний інтервал - 1 рік. Згідно з свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 08.07.2015 року №402 вага пересувна автомобільна типу CHEKLODE FREEWEIGHT, заводський номер №008178 виготовлена CENTRAL WEIGHING, що належить Філії «Бродівське ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» на підставі результатів перевірки визначається придатним і допускається до застосування згідно з вимогами ГОСТ 29329-92 та свідоцтва про ДМА від 09.08.2007 року №34-1374. Вказане свідоцтво дійсне до 08.07.2016.

За таких обставин, враховуючи представлені у ході судового розгляду документи щодо вимірювально-зважувального обладнання, яким проводився габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, доводи позивача про неналежність та невідповідність відповідного обладнання нормативним вимогам не знайшли підтвердження у ході розгляду справи, відтак висновки відповідача про дефектність контрольних документів, оформлених за результатом проведеного габаритно-вагового контролю, суд визнає хибними.

При цьому суд критично оцінює пояснення ТзОВ «Тетра-Агро» щодо дійсної маси вугілля, завантаженого 16.07.2015 року на транспортний засіб позивача марки Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки janmil реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки судом встановлено, що на момент проведення габаритно-вагового контролю повна маса транспортного засобу становила 48200 кг, що зафіксовано у встановленому порядку відповідним обладнанням, оскільки встановлення дійсної повної маси транспортного засобу з вантажем для перевірки дотримання габаритно-вагових параметрів здійснюється на спеціально обладнаних стаціонарних або пересувних пунктах відповідним вимірювальним та зважувальним обладнанням, а не засобами будь-якого іншого суб'єкта господарювання, відтак не може бути використано при визначенні належності окремого транспортного засобу до великовагового та/або великогабаритного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та чинному законодавству України, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами.

Щодо вимог про скасування акта №006539 від 17.07.2015 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При цьому, обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків.

Рішеннями суб'єкта владних повноважень, які у контексті положень КАС України можуть бути оскаржені до суду, необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації правових актів нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до правових актів індивідуальної дії, то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний позивачем у даній справі акт №006539 від 16.07.15, складено відповідачем у ході здійснення габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу під час проїзду автомобільними дорогами загального користування.

Дослідженням змісту цього документу встановлено, що викладені у ньому відомості та висновки носять інформативний характер, не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків та не передбачають відповідальності за їх невиконання.

Доказів того, що позивачеві був заборонений рух транспортного засобу, щодо якого складений акт №006539 від 16.07.15, до внесення плати, обрахованої розрахунком №45 від 16.07.15, або його автомобіль був затриманий працівниками ДАІ у порядку, передбаченому пунктом 22 Порядку №879, позивачем суду не надано.

Виходячи з законодавчо встановленої процедури складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, його правової суті як документу, який фіксує факт проведення на пересувному пункті габаритно-вагового контролю транспортного засобу та його результати, суд вважає, що оскаржений у даній справі акт не створює та не припиняє прав чи обов'язків позивача, жодних управлінських висновків не містять, вчинити будь-які обов'язкові дії не приписує, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом публічно-правового спору.

А тому, вказаний документ не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України. Такий документи підлягає оцінці як доказ під час вирішення спорів, що виникають внаслідок здійснення габаритно-вагового контролю, зокрема, щодо стягнення з перевізника суми плати за проїзд до бюджету.

За таких обставин, враховуючи виявлені факти та встановлені у ході судового розгляду обставини, підстави для скасування постанови №036412 від 04.08.2015 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. та акта №006539 від 16.07.2015 року про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів у суду відсутні.

Відтак, позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову, - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.