Справа № 2-а-347/10
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-347 Категорія 2.19.6.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2010 року

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

судді: Ткаченко О.Д.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за

адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області, про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії дитині війни та поновити строк звернення до суду з 09 липня 2007 року по 31.01.2010 роки ,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2010 року виїцевказаний позивач звернулася з адміністративним позовом до відповідача -Управління Пенсійного фонду України в БЬіоводському районі Луганської області, в яких зазначила, іцо вона має правовий статус „дитини війни", відповідачем їй не доплачувалося підвиїцення до пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2009 року , передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни " у встановленому законом розмірі , тому вона просить суд зобов'язати відповідача нарахувати щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії, як дитині війни, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2009 року , вказавіци в мотивувальній частині позову , іцо відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок Пенсійного Фонду України, також принцип юридичної визначеності не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, та які при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускають звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач звернувся з клопотанням про проведення слухання справи в порядку письмового провадження, зазначивши в позовній заяві про розгляд справ за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Гр. ОСОБА_2 надала

суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та

заперечення на позов, вказавши, іцо позивач гр. ОСОБА_1 згідно пенсійного

посвідчення не має статусу «дитини війни» , бо згідно посвідчення серії Г № 403306 від

29 травня 2003 року вона є членом сім'ї загиблого ветерана, та відповідно

розпорядження від 27.10.1997 року їй нараховано та встановлено підвиїцення до пенсії як члену сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (на підставі особистої заяви від 20.10.1997 року) - (в редакції від 01.07.2006 року Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), тобто позивач отримує підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За доводами представника відповідача, відповідно до п. 2 Розділу 1У Прикінцевих положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, які мають .право на пільги

відповідно до цього Закону та Закону «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» , пільги надаються за їх вибором згідно з одним з виїцезазначених законів. Па думку представника відповідача, позивачка на призначення надбавки відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не має права.

Оглянувши надані до заперечень копії розпоряджень іцодо розміру пенсії разом з доплатами з 16.04.1997 року , які нараховані та виплачені відповідно заяви позивача гр. ОСОБА_1 за ст. 15 Закону України № 3551 « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»( з його змінами та доповненнями) в розмірі 10% прожиткового мінімуму для цієї категорії осіб - як учасників війни,суд приходить до висновку, гцо в даному випадку заперечення представника відповідача можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дійсно передбачено державну соціальну підтримку дітей війни, але окрім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , вони отримують соціальну допомогу або надбавку до пенсії за своїм вибором на підставі виїцевказаного відповідачем закону, тому в задоволенні цього позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № від 18.11.2004 року №2195-1У,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю відмовити за його безпідставністю.

Копію постанови надіслати та вручити сторонам у справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного

адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О.Д.Ткаченко.