Справа № 2-а-5538/09/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.Справа № 2-а-5538/09/1570

Категорія:3.3.3Головуючий в 1 інстанції: Федусик А.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді - Кравець О.О.,

суддів: Бойка А.В., Золотнікова О.С.,

за участю секретаря Могучева Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2009 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, третя особа начальник ГУ МВС України в Одеській області, оперуповноважений сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі ГУ МВС України в Одеській області), Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, та після уточнення позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в Одеській області №1248 від 26 грудня 2008 року про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, крім того, визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в Одеській області №687 о/с від 30 грудня 2008 року про звільнення ОСОБА_1, у запас Збройних Сил України за п. 64 «є»(за порушення дисципліни) та поновити позивача на службі у якості старшого лейтенанта міліції оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, а також стягнути з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь позивача заробітну платню за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2009 року позов задоволено частково. Скасовано накази начальника Головного Управління МВС України в Одеській області №1248 о/с від 26.12.2008 року та №687 о/с від 30.12.2008 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Поновлено капітана міліції ОСОБА_1, на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Стягнуто з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_1, на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та в частині стягнення з Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням , представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підставою для звернення до адміністративного суду є саме захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах , у тому з приводу звільнення з публічної служби.

Апеляційний суд вважає що вимоги Кодексу Законів про працю України до вказаних правовідносин не застосовуються , так як вони стосуються звільнення з публічної служби служби в органах внутрішніх справ , яке врегульоване спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про міліцію»,Законом України, від 22.02.2006, № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»,«Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року( в редакціях, діючих на момент звільнення).

Згідно з ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України ,затвердженого Законом України, від 22.02.2006, № 3460-IV ,службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ст.2 вказаного Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 12 вказаного Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з ст.14 вказаного Дисциплінарного статуту за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо; у разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни; у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє; у разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням; дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються; звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ОВС з 03.08.2000 року, а на час звільнення на посаді оперуповноваженого в секторі карного розшуку Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області

Згідно з висновком службового розслідування за фактом заяви ОСОБА_3Ю щодо зникнення ОСОБА_4 від 24.12.2008 року:

22 грудня 2008 року близько 15:00 год. по вул. Люстдорфська дорога, в районі „Червоний хрест", співробітниками сектору карного розшуку Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_1, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 та старшиною міліції ОСОБА_6, було затримано громадянку ОСОБА_7, 1985р.н., що мешкає за адресою : АДРЕСА_1.

Підставою для затримання гр. ОСОБА_7 стало те, що вона перекладала з картонної коробки до своєї сумки підозрілий, на їх думку, пакет та не змогла пояснити що знаходиться в коробці та пакеті, не мала при собі документів, які посвідчують особу, співробітниками міліції було прийнято рішення про затримання останньої.

Однак ,одразу про цю подію в найближчий підрозділ міліції співробітники ОВС не повідомили.

Близько 16:30 год. 22.12.2008 гр. ОСОБА_7 була доставлена до Хмельницького ВМ Малиновського РВ до службового кабінету №25, де знаходився старший лейтенант міліції ОСОБА_8, однак, про факт затримання останньої не було складено відповідний протокол та одразу не інформовано керівництво відділу і оперативного чергового.

22.12.2008 о 18:25 год., у присутності двох осіб запрошених у якості понятих, дізнавачем Хмельницького ВМ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 проведений особистий догляд гр. ОСОБА_7, в ході якого із жіночої сумки, що належала останній було вилучено поліетиленовий пакунок з під чаю „Бесіда" з речовиною зеленого кольору, який направлено на експертизу до НДЕКЦ лише наступного дня.

Після проведення дізнавачем старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 особистого догляду гр. ОСОБА_7, до службового кабінету зайшли оперуповноважені СКР ВМ, які під час догляду знаходились в коридорі. Після чого, як пояснили співробітники міліції, розглядом матеріалів займалися ОСОБА_1 та ОСОБА_8, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали з підрозділу.

Згідно запису в ЖРЗГТЗ Хмельницького ВМ, рапорт оперуповноваженого сектору карного розшуку ОСОБА_1 про затримання гр. ОСОБА_7 і виявлення у останньої пакунку з речовиною сіро-зеленого кольору, рослинного походження, був зареєстрований за №7719 до початку проведення особистого догляду гр. ОСОБА_7 о 18:00 год.

Згідно книги обліку доставлених в ОВС осіб Хмельницького ВМ гр. ОСОБА_7 значиться доставленою до відділу о 23:10 год. 22.12.2008 року та зареєстрована за № 3968.

Крім того судом першої інстанції було встановлено, що гр. ОСОБА_7 залишила приміщення відділу 22.12.2008 року.

Гр. ОСОБА_7 в ході проведення службового розслідування повідомила, що в ході її затримання вона запропонувала співробітникам міліції за грошову винагороду не притягувати її до кримінальної відповідальності. Зі слів гр. ОСОБА_11 оперуповноважені ОСОБА_1 та ОСОБА_8 погодились з її пропозицією і назвали суму 3 тис. доларів США. Проте достатніх фактів які б могли об'єктивно підтвердити зазначені зведення, розслідуванням здобуто не було.

Згідно з Постановою помічника прокурора Малиновського району від 17.01.2009 року було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно оперуповноважених СУР Хмельницького відділу міліції Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, за ознаками злочинів передбачених ст..364 ч.3,365 ч.1 ,366 ч.1,368 ч.1 КК України за відсутністю у їхніх діях складу злочину за ст.6 п.2 КПК України, так як у ході перевірки не було встановлено будь-яких даних ,що свідчать про вимагання та отримання хабаря.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області №1248 від 26.12.2008 року „Про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області", позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з

ОВС за безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків та грубе порушення вимог ч.3 ст.106 КПК України, ст.ст. 3, 5 Положення про короткочасне затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, затвердженого Указом Президії ВР СРСР від 13.07.1976 року, та ст.11 Закону України „Про міліцію", що виразилося в не складанні протоколу про затримання особи , яка підозрювалася у вчиненні злочину, і таким чином безпідставне утримання цієї особи в органі внутрішніх справ, та у не сповіщенні сім'ї про затримання цієї особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Наказом начальника ГУМВС України №687 о/с від 30.12.2008 року, який було видано на підставі наказу№1248 від 26.12.2008 року, позивача було звільнено з ОВС за п.64 „є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.106 КПК України про кожний випадок затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання зобов'язаний скласти протокол із зазначенням підстав, мотивів, дня, години, року, місяця, місця затримання, пояснень затриманого, часу складання протоколу про роз'яснення підозрюваному в порядку, передбаченому частиною другою ст.21 цього Кодексу, права мати побачення із захисником з моменту затримання. Протокол підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Згідно ст.3 Положення про короткочасне затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, затвердженого Указом Президії ВР СРСР від 13.07.1976 року, про кожний випадок затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання або слідчий зобов'язаний скласти протокол із зазначенням підстав, мотивів дня і години, року і місяця, місця затримання, пояснень затриманого і часу складення протоколу. Протокол затримання підписується особою, яка його склала, і , затриманим. Строк затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обчислюється з моменту доставлення цієї особи в орган дізнання чи до слідчого, а якщо затримання зазначеної особи провадиться на підставі постанови про затримання, винесеної органом дізнання або слідчим, то з моменту фактичного її затримання.

Згідно ст.3 цього Положення про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, орган дізнання або слідчий сповіщає її сім'ю, якщо місце її проживання відоме. При затриманні за підозрінням у вчиненні тяжкого злочину сповіщення сім'ї провадиться, якщо це не перешкоджатиме встановленню істини в кримінальній справі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ої інстанції ,що в ході розгляду справи відповідачами не було надано суду будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме обов'язком позивача було складати протокол затримання ОСОБА_4 та повідомляти її сім'ю про таке затримання, а також того, що саме ОСОБА_1 незаконно утримував її у приміщенні Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області .

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку , що накази ГУМВС України №1248 від 26.12.2008 року „Про покарання співробітників Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області", та №687 о/с від 30.12.2008 року про звільнення позивача з ОВС були прийняті необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2009 року апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області залишити без задоволення , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, або з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :

Судді: