Справа № 823/198/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року справа № 823/198/16

15 год. 20 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

суддів Бабич А.М., Рідзеля О.А.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю представників:

позивачів - ОСОБА_1,

відповідачів - Кондакова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали позов, в якому просять:

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити інформацію про ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка надана під час отримання ІІН та у подальшому не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори і зберегти за ними форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації - (ст. ст. 28, 294, 296 ЦК України);

- зобов'язати Звенигородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області Лисянського відділення, вилучити та знищити інформацію про ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка знаходиться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, яка надана під час видачі ІІН та у подальшому вести облік, як платників податків, за раніше встановленими формами обліку (ведення обліку платників податків без застосування цифрового ідентифікатора та без використання серії та номеру паспорту), а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов'язати Звенигородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області Лисянського відділення, проставити у паспорти позивачів (на стор. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та звірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивачі є віруючими особами та прихожанками Церкви Успіння Божої Матері у с. Чаплинка, Лисянського району Черкаської області, у зв'язку зі своїми релігійними переконаннями звернулася до відповідачів із заявами від 30 червня 2015 та від 04 липня 2015 року, у яких просили здійснювати в подальшому облік їх як платників податку та інших обов'язкових платежів за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження, проставити у її паспорті відмітку про наявність права вчинення певних дій без присутності цифрового кодифікатора - ІНП;серії та номеру паспорту, не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Разом із тим, Звенигородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області хоч і виключила реєстраційні номери облікових карток платників податків позивачів з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, однак позивачі продовжують обліковуватися в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за серією та номером паспорту. Відтак, на думку позивачів, при проведенні обліку інформації про них як платників податків зберігається цифровий кодифікатор, тобто індивідуальний номер людини, що суперечить їхнім релігійним поглядам. Фактично, на думку позивачів, відповідачі відмовили у задоволенні звернень позивачів, що є недопустимим та суперечить Конституції і законам України.

Крім того, позивачі зазначили, що не відмовляються сплачувати податки і обов'язкові платежі, а тільки хочуть робити це без застосування цифрових ідентифікаторів.

В судовому засіданні представник позивачів просив адміністративний позов задовольнити повністю.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідачі просили в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позовні вимоги позивачів є безпідставними і необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на підставі повідомлень фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (форма № 1П), позивачі включені до окремого реєстру Державного реєстру і обліковуються за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорта, про що внесено відповідні відмітки до їх паспортів, а чинним законодавством України не передбачено можливості ведення обліку фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації.

Вказані обставини слугували підставою для відмови у задоволенні заяв позивачів, а тому, як вважають відповідачі, у їхніх діях відсутні ознаки протиправності.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

У грудні 2012 року позивачі подали до Лисянського відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (форма № 1П).

На підставі вказаних повідомлень контролюючий орган вніс до паспортів позивачів відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

30 червня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Лисянського відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області із заявами, в яких зазначили, що за своїми релігійними переконаннями не можуть і не бажають користуватися електронним цифровим ім'ям та відмовляються від цифрового кодифікатора, та просять не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків і зберегти за ними форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження згідно з ст. ст. 28, 294, 296 ЦК України.

Листами від 22.07.2015 № 120 та № 121 Лисянське відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області повідомило позивачів про те, що порядок обліку фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляюся від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків, здійснюється у відповідності до вимог Податкового кодексу України та розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 № 779 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26 грудня 2013 р. за № 2211/24743, а саме: за серією та номером діючого паспорта.

04 липня 2015 року позивачі звернулися до Державної фіскальної служби України із заявами, в яких зазначили, що за своїми релігійними переконаннями не можуть і не бажають користуватися електронним цифровим ім'ям та відмовляються від цифрового кодифікатора, та просили не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, зберегти за ними форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження згідно з ст. ст. 28, 294, 296 ЦК України.

Листами від 29.07.2015 № 7331/4/99-99-11-02-02-14 та № 7334/4/99-99-11-02-02-14 Державна фіскальна служба України повідомила позивачів, що облік осіб, які через релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків, здійснюється в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, як це передбачено вимогами Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, а тому, враховуючи вимоги статті 19 Конституції України, контролюючі органи не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері обліку фізичних осіб як платників податків на даний час регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) та Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 року № 779 (далі - Положення № 779).

Відповідно до п. 63.1 ст. 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Всі фізичні особи-платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 63.5 ст. 63 ПК України).

В силу положень пункту 63.6 статті 63 ПК України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 63.7 ст. 63 ПК України контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому. Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 70.1 ст. 70 ПК України передбачено, що облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно з п. 70.5 ст. 70 ПК України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

З метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відповідно до статей 63 та 70 ПК України розроблено Положення № 779, яким, зокрема, визначаються порядок та процедура: реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі; формування та ведення Державного реєстру; подання облікової картки фізичної особи-платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків); внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта тощо.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення № 779 передбачено, зокрема, що облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Фізична особа, яка раніше не подавала облікової картки і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за формою № 1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України (п. 1 розділу VІІІ Положення № 779).

Водночас пунктом 3 розділу ІІІ Положення № 779 передбачено, що до облікової картки та повідомлення вноситься така інформація: прізвище, ім'я, по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземця - також громадянство; реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб'єкт, що видав документ).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу VІІІ Положення № 779 облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта. За результатами такої перевірки до контролюючого органу за місцем реєстрації фізичної особи надсилається повідомлення-підтвердження можливості внесення відмітки до паспорта та взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта.

Згідно з п. 8, п. 9 розділу VІІІ Положення № 799 після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

У разі якщо фізична особа, до паспорта якої внесено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, раніше була зареєстрована в Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків, то після взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру реєстраційний номер облікової картки платника податків закривається (датою закриття є дата внесення відмітки до паспорта громадянина України), а у разі наявності у паспорті громадянина України відмітки про реєстраційний номер облікової картки така відмітка анулюється у порядку, встановленому цим розділом.

Правовий аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що законодавцем чітко регламентовано механізм обліку фізичних осіб - платників податків та зборів, в тому числі обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Облік таких осіб є формалізованим процесом та здійснюється в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

При цьому не передбачено можливості ведення обліку фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 70.12 статті 70 ПК України передбачено, зокрема, що серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовується фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі сплати фізичними особами податків і зборів, а згідно пункту 70.13 вказаної статті документи, пов'язані з проведенням операцій, передбачених пунктом 70.12 цієї статті, які не мають реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України.

Вирішуючи спір, суд також виходить з того, що Україна є правовою державою, в якій згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а тому достатніх правових підстав для обліку позивача як платника податків і зборів виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації суд не вбачає, оскільки така форма обліку не передбачена чинним законодавством України.

При вирішенні спору суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висвітлену у Рішенні від 03 грудня 2009 року № 40010/04 у справі "Тамара Скугар та інші проти Росії", яка стосувалась відмови віруючих православної церкви від ідентифікації у податкових правовідносинах за номером. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що захищаючи особисту сферу, стаття 9 Конвенції не завжди гарантує право поводити себе у публічній сфері життя так, як того вимагають релігійні погляди. Держава, розробляючи та застосовуючи власні внутрішні процедури, не може залежати від точки зору окремих громадян, яка базується на їх релігійних віруваннях. Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що спосіб організації державної податкової бази даних з використанням індивідуальних номерів платників податків не є втручанням держави у реалізацію права заявниці на свободу релігії, гарантованого статтею 9 Конвенції.

Окремо суд звертає увагу на помилковість посилання позивачів щодо порушення вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, Законів України "Про захист персональних даних", "Про інформацію", "Про свободу совісті та релігійні організації", "Про державну службу", оскільки правовідносини між сторонами у даній справі регулюються нормами чинного податкового законодавства, яке в даному випадку є спеціальним.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.О. Гаврилюк

Судді А.М. Бабич

О.А. Рідзель

Постанова складена в повному обсязі 14.04.2016.