Справа № 815/1358/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1358/16
УХВАЛА

15 квітня 2016 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування рішень,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії НПУ щодо проведення його атестації;

- визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії Південного регіону Національної поліції України, що оформлене протоколом від 02.03.2016 року та зазначене у розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», якій прийнятий стосовного нього.

Також до суду позивачем надане клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до вимог статей 105, 106 КАС, у позовній заяві зазначаються, крім іншого: ім'я (найменування) позивача та відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; зміст позовних вимог згідно з ч.4 і 5 ст. 105 цього Кодексу а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно кількості відповідачів, документ про сплату судового збору.

Проте поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідав.

Позивачем наданий документ про сплату судового збору у розмірі 551,21грн. за подання позову, та у розмірі 413,40грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Позов позивача стосується проходження служби. Проте згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ст.6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач предявив декілька позовних вимог, проте сплатив судовий збір лише за одну позовну вимогу.

Позивач у якості відповідачів визначила ГУНП в Одеській області та НПУ.

Згідно з вимогами мт.106 КАС України в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог повинен бути зазначений щодо кожного з відповідачів.

Проте позив взагалі не містить вимог до ГУНП в Одеській області, в той же час містить вимоги до атестаційної комісії Південного регіону НПУ, але процесуальний статус цієї комісії не визначений. Оскільки кожний відповідач має свої повноваження, обсяг прав та обовязків, у тому числі щодо здійснення відповідних дій та прийняття рішень, позивачу необхідно визначитись з колом відповідачів та конкретизувати і викласти позовні вимоги щодо кожного відповідача, з урахуванням того, що атестаційні комісії відповідно до Інструкції №1465 самостійно приймають свої рішення у спосіб визначений Інструкцією.

Крім того, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії Південного регіону Національної поліції України, що оформлене протоколом від 02.03.2016 року, та зазначене у розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Також позивач зазначає у позові, що його було повідомлено про призначення співбесіди з атестаційною комісією Південного регіону, яка була визначена на 02.03.2016 року. Відносно нього саме комісією Південного регіону був прийнятий висновокзайманій посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Проте згідно наданої до позову копії його атестаційного листа у розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» значиться рішення атестаційної комісії від 02.03.2015 року, а рішення апеляційної атестаційної комісії Південного регіону значиться у розділі V «Висновок апеляційної атестаційної комісії Південного регіону» - «відхилити скаргу» датоване 15.03.2016 року.

Також до позову надана копія скарги в апеляційну атестаційну комісію Південного регіону, в якій позивач просить скасувати висновок атестаційної комісії ГУНПУ в Одеській області від 02.03.2016 року.

Протиріч вказаних обставин позивач не висвітлює.

Оскільки Інструкцією №1465 встановлені повноваження як атестаційних комісії так і апеляційних атестаційних комісій, позивачу необхідно зазначити та надати відповідні докази щодо включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, коли та куди він був запрошений на атестування, та де його проходив. У разі необхідності визначити процесуальний статус кожної з комісій та викласти позовні вимоги до кожної.

Також позивач не обґрунтовує свою позицію щодо застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про професійний розвиток працівників», згідно ст.1 якого у ньому терміни працівник та роботодавець вживаються у значенні: працівник - фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації незалежно від форми власності та виду діяльності або у фізичної особи, яка відповідно до законодавства використовує найману працю; роботодавець - власник підприємства, установи, організації незалежно від форми власності та виду діяльності або уповноважений ним орган чи фізична особа, яка відповідно до законодавства використовує найману працю. А також з урахуванням того що проходження служби в поліції регламентовано спеціальними законами.

Позивач не надає копій висновків (рішень) комісій, не зазначає причин неможливості подання цих доказів.

Позивач надав до позову копію скарги в апеляційну атестаційну комісію Південного регіону , а також копію запиту на адресу т.в.о. начальнику ГУ НПУ в Одеській області на надання йому копій документів. Копії вказаних документів (скарги, запиту) є неналежними, оскільки частина тексту в них відсутня.

Крім того, позивач не зазначає, коли ним наданий запит від 18.03.2016 року адресату, яку відповідь отримав. Надавався чи ні запит безпосередньо в комісії, з рішеннями яких він не згодний. Також позивач не висвітлює в позові свій запит в частині окремих думок (відомості та їх джерело про наявність окремих думок), а також наказу про звільнення, враховуючи, що позивач надав клопотання від 28.03.2016 року про забезпечення позову до суду, в якому просить заборонити видавати наказ про звільнення.

Позивач зазначає, що він не був повідомлений про персональний склад комісій, чим порушено його право на відвід члену комісії, між тим позивач не наводить жодного обґрунтування цього твердження, а саме коли йому було повідомлено про необхідність проходження атестування, та яким чином він з вказаного часу висловлював своє бажання ознайомитись зі складом атестаційної комісії (звернення, запити, клопотання), та йому у цьому було відмовлено, не повідомлено тощо.

Також позивач в позові цитує наказ №102 від 23.11.2015 року, проте копії його не надає, не зазначає причин неможливості його надання.

Суд звертає увагу позивача, що ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд сприяє вказаному обовязку сторони лише якщо сторона не може самостійно надати докази з зазначенням причин неможливості їх надання, що співвідноситься зі ст.106 КАС України щодо вимог до позовної заяви. Проте позивач не навів жодного обґрунтування з наданням відповідних доказів щодо неможливості виконати свій обовязок (копії запитів, звернень до відповідних установ, їх відповіді на вказані запити, звернення).

Крім того, відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ .Судовому захисту підлягає порушене право рішеннями, які оскаржуються, тобто рішення, дії, які безпосередньо створюють юридичні наслідки у формі прав та обовязків. Позивач не зазначає які обовязкові юридичні наслідки саме для нього створюють висновок та рішення атестаційних комісій.

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки позову повинні бути усунути шляхом надання належним чином оформленого позову, наданням доказів по справі або доказів неможливості їх надання, у залежності від змісту позовних вимог сплатою судового збору у повному обсязі.

Ухвалою судді від 30.03.2016 року вищезазначений позов залишений без руху, позивача повідомлено про необхідність у строк до 14.04.2016 року усунути недоліки шляхом надання належним чином оформленого позову, наданням доказів по справі або доказів неможливості їх надання, у залежності від змісту позовних вимог сплатою судового збору у повному обсязі та позивачу розяснено, що недоліки позовної заяви повинні бути усунути шляхом належного оформлення адміністративного позову, викладення позовних вимог відповідно до положень ст.105,106 КАС України та наданням відповідних доказів та розяснено, що в разі не усунення недоліків позов буде визнаний неподаним та повернутий йому. Копія ухвали вручена позивачу в приміщені суду 19.06.2015 року.

14.04.2016 року від позивача надійшла заява про витребування доказів з посиланням на невиконання його запиту ГУНПУ в Одеській області, а також заява про зміну предмету адміністративного позову, в якій позивач, посилаючись на ст.137 КАС України щодо його права у будь який час до закінчення судового розгляду справи змінити підстави та предмет позову, збільшити або зменшити позовні вимоги, просив залучити у якості відповідачів по справі атестаційну комісію ГУНПУ України в Одеській області та атестаційну апеляційну комісію Південного регіону, а також квитанцію про сплату судового збору у розмірі 551,21грн.

Суд вважає за необхідне повернути позов у звязку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви, не сплатою судового збору у повному обсязі. При цьому суд виходить з наступного.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Позивачу було розяснено, що недоліки позовної заяви повинні бути усунути, зокрема, шляхом належного оформлення адміністративного позову, викладення позовних вимог відповідно до положень ст.105,106 КАС України. Вимоги до адміністративного позову викладені у ст.106 КАС, згідно якою, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені зміст позовних вимог в разі подання позову до декількох відповідачівщодо кожного з відповідачів; до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, тобто повинні бути зазначені в позові відповідачі, додається документ про сплату судового збору.

Проте позивач замість належного оформленого позову з визначенням процесуального статусу атестаційну комісію ГУНПУ України в Одеській області та атестаційну апеляційну комісію Південного регіону, подав заяву про залучення вказаних осіб у якості відповідачів та заяву у порядку ст.137 КАС України про зміну позовних вимог.

Між тим, інститут ст.137 КАС України застосовується у разі судового розгляду справи.

Посилання позивача на ст.137 КАС України не ґрунтується на вимогах закону, у тому числі і його клопотання про залучення відповідачів, оскільки таке право виникає у разі відкриття провадження по справі та його судового розгляду, але за його позовом провадження не відкрите. Саме у звязку з тим, що судом позовна заява позивача залишена без руху, йому розяснено, що при використанні інституту залишення позовної заяви без руху до суду повинен бути наданий адміністративний позов з викладеними позовними вимогами.

Згідно ч.2 ст.108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, вона вважається поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Таким чином, позивач не надав належним чином оформлену позовну заяву, не виклав позовних вимог до ГУНПУ, яке зазначив у якості відповідача, не сплатив судовий збір у повному обсязі, оскільки ним викладено три позовні вимоги, сплачено за дві позовні вимоги.

При таких обставинах, в силу ч. 3 ст.108 КАС України, позов слід визнати неподаним та повернути позивачу.

Керуючись ст. 105, 106, ст.108 ч.3 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування рішень - визнати неподаним та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду у порядку ч.3 ст.186 КАС України

Суддя Катаєва Е.В.