Справа № 22-а-11101/11
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
12 вересня 2011 року м.Київ
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Даценко Л.М.,
суддів Іванової І.В., Кашперської Т.Ц.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 16 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов»язання виплатити підвищення до пенсії дитині війни, -
в с т а н о в и л а:
20 травня 2009 року позивачі звернулися до суду із адміністративним позовом, який мотивували тим, що вони є дітьми війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Вказували, що відповідач виплачує їм підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв»язку з чим просили визнати такі дії відповідача протиправними та зобов»язати відповідача нарахувати і виплатити підвищення згідно вимог закону за 2006-2008 роки у сумі 4471,20 грн.
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 16 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною діяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_1, ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязано відповідача провести нарахування та виплату позивачам підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2008 року по 16 червня 2009 року.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Встановлено, що позивачі перебувають на обліку в управлінні ПФУ у Кагарлицькому районі Київської області, отримують пенсію за віком, мають статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2008-2009 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням прав позивачів на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.
Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивачі, як діти війни, мають право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2008 року по 16 червня 2009 року.
Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивачі мають право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» така надбавка встановлена в розмірі 10 % прожиткового мінімуму).
Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, по скільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист дітей війни.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З огляду на викладене Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік, яким було змінено розмір підвищення до пенсії дітям війни, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв»язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивачі мають право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, правильно визначивши право позивачів, як дітей війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивачі мають право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 16 червня 2009 року в частині строку нарахування і виплати підвищення - змінити, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі, яка має статус дитини війни за період з 22 травня 2008 року по 16 червня 2009 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________