Справа № 815/6731/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. Справа № 815/6731/15

Категорія: 5.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.,

за участю представника апелянта -Петрова Є.В.

за участю представника відповідача - Добрянського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Блумі» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Блумі» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови та рішення про корегування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» (далі ТОВ «БЛУМІ») звернувся з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просив скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року, скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року, посилаючись на те, що висновок митного органу щодо розбіжностей у поданих до митного оформлення документах є необґрунтованим та таким, що суперечить дійсним обставинам справи та чинному законодавству.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року - в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ «БЛУМІ», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що дії Одеської митниці ДФС є правомірними, вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Однак з таким висновком погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом встановлено, в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 03.06.2014 року позивачем (покупець) укладений з компанією Lila Kagit San. ve Tic. A.S. (Турречина) (продавець), контракт № 030614 на поставку товару на загальну вартість 3 000 000дол. США.

Відповідно до п.2.1 контракту ціна за товар встановлюється у доларах США, та вважається, що ціни на товар, який поставляється, вказані на умовах поставки згідно п.3.2 контракту. Згідно п.3.2 з урахуванням додаткової умови від 01.10.2015 року умовами поставки товару згідно ІНКОТЕРМС - 2010 є СІF/СРТ Одеса, СІF/СРТ Теплодар (а.с.14-21).

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія товару.

16.11.2015 року позивач здійснив декларування товару, який ввезений в Україну за МД №50060006/2015/010755, в якій зазначені умови поставки СРТ Теплодар.

ВМД №50060006/2015/010755 задекларований товар країни виробника - ТR торгової марки Lila:

1) крепований папір для виробництва виробів санітарно-гігієничного призначення LILA TOILET ТІSSUE МІХGRADE 2х15GSM 256см у кількості 12593,00 кг (гр.35,38), ціна товару 12 168,55 (гр.42);

2) крепований папір з целюлозного волокна TOILET PAPER -1х18GSM 24см у кількості 3816,00 кг (гр.35,38), ціна товару 3911,4 (гр.42), тобто загальною вагою 16 409 кг вартістю 16 079,95дол США (а.с.107-109).

Митна вартість товару відповідно до ст.266 Митного кодексу України визначена декларантом за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та подані документи щодо підтвердження митної вартості товарів.

Одеська митниця відмовила позивачу в митному оформленні та пропуску товарів по МД №50060006/2015/010755, про що 09.06.2015 року складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2015/00116 (а.с.136-137).

Крім того, Одеська митниця прийняла 19.11.2015 року Рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2, згідно якого визначила вартість вантажу резервним методом (а.с.134-135).

Для випуску товарів у вільний обіг TOB «БЛУМІ» подало нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості та на підставі ч.7 ст.55 МКУ сплатило митні платежі згідно митної вартості, надавши фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом у сумі 21 264,27грн. (розрахунок а.с.106). Товар був випущений у вільний обіг.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, а згідно приписів частини першої, частини другої статті 53 Кодексу у випадках, передбачених ним, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частині п'ятій та частині шостійстатті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частини перша та друга статті 53 Митного кодексу України визначає вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 цього Кодексу, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15 лютого 2011 року № 3018-VI, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства. Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені у ч. 3 наведеної норми.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення також визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362.

Згідно з приписами п. 6 розділу 2 Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами 5-8 статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України. При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (у частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 розділу 2 Методичних рекомендацій).

Згідно із частиною шостою статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Згідно ч. 2 вказаної норми контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

З положень частини третьої статті 53, частин другої - шостої статті 54, статті 58 Митного кодексу України та пунктів 6, 7 розділу 2 Методичних рекомендацій вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України. Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З матеріалів справи вбачається, що декларантом для підтвердження митної вартості товару були надані зовнішньо економічний договір від 03.06.2014 року №030614, інвойс від 10.11.2014 року №46380, копія митної декларації країни відправлення від 10.11.2015 року №15590100ЕХ008392, лист Укрпапір від 23.10.2015 року №944.

Підставою для вимоги відповідачем у позивача додаткових документів у рішенні про корегування митної вартості товарів від 19.11.2015 року зазначено спрацювання профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та встановлена наявність у поданих документах розбіжностей, зокрема:

- в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 сума платежу (61500 USD), та в платіжному дорученні від 13.10.2015 № 3638 сума платежу (60000 USD) більша ніж вказана в інвойсі від 10.11.2015 №46380;

- сума вказана в комерційнім інвойсі від 10.11.2015 №46380 -16 080,06 USD, відмінна від суми вказаної в електронному інвойсі МД № 500060006/2015/010755 від 16.11.2015- 16 079,95 USD;

- банк продавця, вказаний в інвойсі від 10.11.2015 №46380 - «MERTER TOKARO MERKEZ UBESO», в рахунку-проформі від 06.10.2015 № 20000894 - «MERTER YICARI MERKEZ SUBEZI» відмінний ніж вказаний в зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 №030614, та в платіжному дорученні від 19.10.2015 № 3666 - «TURKIYE ІS BANASI A.S. IKITELLI TIKARI SUBESI»;

- згідно п. 6.1 зовнішньоекономічного договору від 03.06.2014 року №030614 - кожна поставка товару супроводжується наступними документами: оригінал коносамента, сертифікат якості (аналізу) тощо, які відсутні серед документів представлених до митного оформлення.

В рішенні зазначено, що декларанту запропоновано надати протягом 10 днів виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

19.11.2015 року декларантом додатково були надані: висновок експерта від 19.11.2015 року №20-107/11-2015, лист відправника від 16.11.2015 року, інвойс від 10.11.2015 року №46380, виписка з бухгалтерської документації за жовтень 2015 року та лист декларанта від 19.11.2015 року стосовно додатково наданих документів та неможливості надання інших додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

В рішенні також зазначено, що на думку митного органу вказані розбіжності усунуті не були та за результатом проведеної консультації був вибраний резервний метод визначення митної вартості, у зв'язку з неможливістю використання інших другорядних методів визначення митної вартості товару (а.с.134-135).

Таким чином, однією з підстав витребування додаткових документів у ТОВ "БЛУМІ" з боку Одеської митниці ДФС було невідповідність суми зазначеної в інвойсі від 10.11.2015 року №46380 - 16080,06 та суми яка була сплачена відповідно до платіжного доручення від 19.10.2015 року № 3666 - 61500 ІІ8Б, та в платіжному дорученні від 13.10.2015 року № 3638 - 60000 ШБ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов п.п. 4.1. Контракту №03602014 від 03.06.2014 року оплата відбувається на підставі рахунку - проформи.

Рахунок проформа від 30.09.2015 року № 20000868 була сплачена у повному обсязі, однак після відвантаження за цією проформою залишилась предоплата у сумі 10 279, 09 USD . Отже проформа від 06.10.2015 №20000894 по якій сплачено 61500 USD але у зв'язку з тим що за контрактом була предоплата, зазначена проформа інвойс була також сплачена у повному обсязі.

Інвойс від 10.11.2015 року №46380 - 16080,06 USD був останнім за цим контрактом та вбирав у себе продукцію яка залишилась невідвантаженою за двома вищевказаними проформами. Залишок у - 293.58 USD було перераховано 23.11.2015 року ТОВ "БЛУМІ".

Відповідач у рішенні - коригуванні також зазначає, що ТОВ "БЛУМІ" повинно було надати митному органу оригінал коносаменту, сертифікат якості, які відсутні серед документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу було надано пакувальний лист та сертифікат походження, що були виписані продавцем, було надано міжнародну товарно-транспортну накладну (СМК), оскільки товар було доставлено автомобільним транспортом, а не морським, що виключає наявність коносамента, який використовуються при морських перевезеннях.

Тому доводи митного органу про ненадання до митного оформлення коносамента, на який є посилання у зовнішньоекономічному контракті, є необґрунтованими. Колегія суддів вважає, що вказану обставину (ненадання коносамента) не можна вважати розбіжністю у поданих позивачем митному органу документах, що могла викликати необхідність запитування у декларанта додаткових документів.

Що стосується зазначення іншого банка контрагента в інвойсі відмінного від банка зазначеного у контракті, представник позивача зазначив, що не спростовано відповідачем, що банк на який повинні перераховуватись грошові кошти, зазначається у зовнішньоекономічному контракті, оскільки підприємство Lila Kagit Sanayi ve Ticaret A.S. має багато розрахункових рахунків у багатьох банках, та в інвойсах зазначає банк, на який у теперішній час зручніше приймати попередню оплату.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що ТОВ "БЛУМІ" відповідно до чинного законодавства, може сплачувати виключно на розрахунковий рахунок зазначений у контракті, що не може вважатись розбіжністю у поданих позивачем митному органу документах, що могла викликати необхідність запитування у декларанта додаткових документів.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим доводи апелянта про те, що посилання Одеської митниці ДФС при коригуванні вартості товарів на наявность в ЄАС інформації про іншу митну вартість товарів не може братись до уваги, оскільки митний орган в ЄАС бачить лише вартість товарів, країну походження та умови поставки за якою його було ввезено на митну територію України. Між тим при укладанні міжнародних контрактів та визначення вартості товарів, які будуть поставлятись, основопологаючими факторами визначення вартості є: умови оплати товару (попередня оплата або оплата з відстрочкою платежу), поточний об'єм поставки, довготривалість взаємовідносин з контрагентом та довготривалість та об'єм загальних поставок товару, місцезнаходження постачальника, транспорт яким поставляється товар, сезонні коливання, різниця в якості сировини, тощо. Отже вартість товарів для різних суб'єктів підприємницької діяльності в Україні з огляду на вищевикладені умови може бути різною. При цьому зазначені умови контрактів суб'єктів підприємницької діяльності митним органом не звіряються, у митного органу не має такої можливості.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, що декларант у декларації митної вартості зазначив не усі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, записав до декларації недостовірні або неточні відомості.

Таким чином, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та оформив картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення з порушенням статей глави 8 та 9 Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів», Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та наказу Мінфіну України «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа» № 63 від 30 травня 2012 року, а саме - за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивачем невірно визначено митну вартість товарів. Отже, відповідач під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України.

Такий висновок відповідача не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч. 10 цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Митний орган при здійсненні митного контролю має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Митним кодексом України передбачено проводити митний контроль із застосуванням єдиної з митними органами інформаційно-телекомунікаційної системи (частина четверта статті 319 Митного кодексу України), проте правовий статус ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ), порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також у ЦБД ЄАІС ДМСУ МД (РКМВ) відсутня інформації про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо характеристики товарів та методів її визначення.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 затверджена Форма рішення про коригування митної вартості товарів, а також Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Так, відповідно до Правил заповнення рішення у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; умов поставки, комерційних умов, тощо.

Таким чином, корегування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби не відповідає нормам діючого законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, однак зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи в частині позовних вимог, та прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Блумі» -задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Блумі» до Одеської митниці ДФС про скасування картки відмови та рішення про корегування митної вартості товарів -скасувати.

Прийняти у справі носу постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю « Блумі» - задовольнити.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00116 від 19.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про корегування митної вартості товарів №500060006/2015/000076/2 від 19.11.2015 року.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: