Справа № 2-а-934/09/2112
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2010 р.Справа № 2-а-934/09/2112

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Прудка Л.Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області на постанову Каланчацького районного суду від 31 березня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області про зобовязання зробити перерахунок до пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

08 липня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України, Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської області, Головного управління Державного казначейства України в Херсонській області, Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, в якому просив поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року, зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2007 роки в сумі 2733 грн. 30 коп.

В подальшому проведена заміна відповідачів по справі на належного відповідача управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни, відповідно до діючого законодавства пенсія дітям війни підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, про що надав заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на даний час відсутній механізм реалізації права позивача на нарахування та виплату спірного підвищення пенсії.

Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 31 березня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Відновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2007р.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонській області провести підвищення пенсії ОСОБА_4 за 2006-2007 роки відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»2195- ІУ від 18.11.2004р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу суд першої інстанції встановив, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року позивач має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30%, однак відповідач необґрунтовано відмовив в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що дію ст.6 вище вказаного Закону було зупинено та не врегульовано в законодавчому порядку розмір мінімальної пенсії за віком, який необхідно застосовувати для обчислення пенсії позивачу відповідно до вказаного Закону.

Відповідно статті 46 ч.1 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції від 18 листопада 2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, встановленими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо не взяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання разової грошової допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України від 19 січня 2006 року №3367-ІV внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких виключено пункт 17 статті 77, а стаття 110 викладена в іншій редакції. Зокрема установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01 січня 2006 року, а статтею 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

З огляду на те, що Кабінетом Міністрів України в 2006 році не визначено порядку виплати надбавки до пенсії дітям війни, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007рік від 19.12.2006 року, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність затверджено: з 1 січня - 380 грн., з 1 квітня 406 грн., з 1 жовтня 411 грн..

Частиною 3 цієї ж норми у редакції Закону України від 15.03.2007 року №749-V встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який визначений абзацем пятим частини першої зазначеної статті, збільшений на 1%.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-V, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року - дати ухвалення рішення Конституційним судом України № 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України, відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

На підставі вищевикладеного, апеляційної інстанції приходить до висновку щодо періоду здійснення нарахування пенсії за 2007 рік, а саме відповідач повинен був здійснити нарахування пенсії позивачу у розмірі, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», після прийняття рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, а саме в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р..

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ч.1 п.3 ст.205, 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Каланчацького районного суду від 31 березня 2009 року скасувати.

Прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Каланчацькому районі Херсонської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 надбавки, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період часу з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3