Справа № 522/11050/14-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р. Справа № 522/11050/14-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Турецький О.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
ТОВ „Блаз"Оксюта В.В. (довіреність)
ОМР Ходаковська О.Ю. (довіреність)
ТОВ „Мірс"Іваніченко О.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Блаз" до Одеської міської ради; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю „Мірс" про визнання протиправним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю „Мірс" про визнання протиправним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №41-VI від 28.12.2010 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси». Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради №1268-VI від 20.09.2011 року «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси».

Одеська міська рада не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 10 грудня 2014 року по справі № 522/11050/14-а та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено частково, Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року скасовано, а адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Блаз" залишено без розгляду.

16 грудня 2015 року Ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Одеської міської ради залишено без задоволення, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Блаз" задоволено, а Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року скасовано.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, в даному випадку - затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 Земельного Кодексу України, ст. 1, п. «в» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності із ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією з істотних умов договору є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.1 Закону України, від 11.12.2003, № 1378-IV "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У відповідності до ст. 15 Закону № 1378-IV підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Відповідно до ст. 21 Закону № 1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Згідно з пунктом 1.4. Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики, Української академії аграрних наук, Держкомзему, Міністерства будівництва; архітектури та житлово-комунального господарства, від 27.01.2006, № 18/15/21/11, та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за N 388/12262 (надалі Порядок) інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови. Ідентичні вимоги містить також пункт 2 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, КМУ від 23.03.1995 №213 (надалі Методика), за яким інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території.

Згідно ст. 23 Закону № 1378-IV технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до ч.5,11,12 ст.59 Закону України, від 21.05.1997, № 280/97-ВР рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно п.2 ч.1 та ч.2,3,4 ст.15 Закону України, від 13.01.2011, № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Невідкладному оприлюдненню підлягає будь-яка інформація про факти, що загрожують життю, здоров'ю та/або майну осіб, і про заходи, які застосовуються у зв'язку з цим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Кожен проект регуляторного акта відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений ст. 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Відповідно до ст. 31 Закону України від 11.09.2003, № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", сільські, селищні, міські, районні у містах, районні та обласні ради з метою реалізації покладених на них цим Законом повноважень у здійсненні державної регуляторної політики можуть створювати у своєму складі постійні комісії з питань реалізації державної регуляторної політики або можуть покладати ці повноваження на одну з існуючих постійних комісій відповідної ради (далі - відповідальна постійна комісія).

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад з метою реалізації покладених на них цим Законом повноважень у здійсненні державної регуляторної політики створюють у своєму складі в межах граничної чисельності структурні підрозділи з питань реалізації державної регуляторної політики або покладають реалізацію цих повноважень на один з існуючих структурних підрозділів чи окремих посадових осіб відповідного виконавчого органу ради (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Організаційне забезпечення здійснення державної регуляторної політики сільським, селищним та міським головою здійснює відповідальний структурний підрозділ виконавчого органу сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 32 Закону № 1160-IV планування діяльності сільських, селищних, міських, районних у містах, районних та обласних рад з підготовки проектів регуляторних актів здійснюється в рамках підготовки та затвердження планів роботи відповідних рад у порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та регламентами відповідних рад, з урахуванням вимог частин третьої та четвертої статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст. 33 Закону № 1160-IV у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

За мотивованим поданням депутата ради, постійної комісії ради, голови районної або обласної ради відповідальна постійна комісія може прийняти рішення про забезпечення підготовки в порядку, встановленому частинами другою та третьою статті 34 цього Закону, експертного висновку щодо регуляторного впливу проекту регуляторного акта, внесеного цим депутатом ради, постійною комісією ради, головою районної або обласної ради. У цьому разі аналіз регуляторного впливу не готується, а експертний висновок щодо регуляторного впливу готується відповідно до вимог статті 8 цього Закону.

У разі внесення на розгляд засідання виконавчого органу ради чи внесення на затвердження сільським, селищним, міським головою проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу цей проект повертається його розробникові на доопрацювання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 34 Закону № 1160-IV, відповідальна постійна комісія забезпечує підготовку експертного висновку щодо регуляторного впливу внесеного проекту регуляторного акта.

Порядок та строки підготовки експертних висновків щодо регуляторного впливу внесених проектів регуляторних актів встановлюються регламентами відповідних рад.

Згідно ст.36 Закону № 1160-IV регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу, проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «БЛАЗ» є користувачем земель комунальної власності м. Одеси згідно договору оренди землі від 18.02.2011 року, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ «БЛАЗ», відповідно до умов якого ТОВ «БЛАЗ» було передано в строкове платне володіння й користування земельну ділянку площею 24.875,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Одеса, провулок 4-й Аеропортівський, 7.

Відповідно до п. 4.1. Договору, орендна плата на передану земельну ділянку розраховується у відсотковому відношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно п.4.4. Договору, умови договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені орендодавцем у випадку коригування «грошової оцінки земель м. Одеси», яка затверджується рішеннями Одеської міської ради.

Рішенням Одеської міської ради № 41-VI від 28.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси; вирішено ввести в дію нормативну грошову оцінку земель м. Одеси з 01.01.2011 року, крім випадків, визначених у п.3 цього рішення; ввести в дію нормативну оцінку грошову оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01.2012 року.

Рішенням Одеської міської ради № 1268-VI від 20.09.2011 «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» до вказаного вище рішення були внесені зміни, зокрема, викладено п.3 рішення у наступній редакції: «Ввести в дію затверджену п.1 цього рішення нормативну оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011 року»; пункти 4, 5, 6 - виключено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» прийнято з порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», Одеською міською радою не забезпечено проведення аналізу регуляторного впливу та не оприлюднено проект оскаржуваного рішення, як регуляторного акту, обов'язковому перегляду вказане рішення також не піддавалося.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель», підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Доказів прийняття Одеською міською радою рішення про проведення нормативної грошової оцінки земель міста Одеси відповідачем до суду не надано.

Згідно положень ст. 21 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування грунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Відповідно до п.1.2. Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 №391, державній експертизі відповідно до Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» підлягає вся землевпорядна документація із землеустрою, оцінки земель, а також документація і матеріали державного земельного кадастру, яка розробляється на державному, регіональному та місцевому рівнях суб'єктами господарської діяльності, що отримали ліцензію відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Відповідно до п.1.11 Методики, державна експертиза проводиться до затвердження органами державної влади, місцевого самоврядування або власниками землі відповідної землевпорядної документації або до прийняття рішення про набуття, зміну та припинення прав на землю та видачі документів, що посвідчують права на неї.

Статтею 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачено, що підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією є позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Напис на висновку експертизи про усунення (врахування) зауважень та позитивної оцінки технічної документації суперечить п.п. 3.5.7. Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, оскільки цей напис не містить дати його вчинення, не містить відомостей щодо особи, яка його вчинила та її повноважень, не засвідчений гербовою печаткою.

Отже, технічна документація нормативної грошової оцінки земель міста Одеси, яка складена у 2008 році Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто», не має позитивного висновку обов'язкової державної експертизи, внаслідок чого використання цієї технічної документації прямо заборонено законом, а тому Одеська міська рада не мала законних підстав для затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земель міста Одеси рішенням від 28.12.2010 р. та відповідно - рішення від 20.09.2011 р.

Щодо наявності у Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» ліцензії на проведення землеоціночних робіт. Як вибачається з матеріалів справи, останнє в період з 22.11.2004 року по 21.11.2009 року мало ліцензію на проведення землевпорядних та землеоціночних робіт (т. 2 а.с. 101).

Відомості щодо наявності в період з 22.11.2009 року по 26.04.2011 року у ДП «Діпромісто» відповідної ліцензії відсутні. Додана відповідачем до ніким не засвідчена ксерокопія ліцензії на проведення робіт з землеустрою від 11.03.2010 року відповідно до ст. 69, 70 КАС України, не може бути розглянута судом в якості належного доказу по праві. Оригінал зазначеної вище ліцензії на проведення робіт з землеустрою від 11.03.2010 року до суду апеляційної інстанції не надавався. У Одеської міської ради оригінал вказаної вище ліцензії відсутній та на його неодноразові звернення до ДП «Діпромісто», останнє відповідну ліцензію чи її засвідчену копію так і не надало.

Суд також враховує те, що рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 №41-VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси» було оприлюднено в друкованому засобі масової інформації «Одесский вестник» від 13.01.2011 № 5. Проте, додаток до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 № 41-VI - технічну документацію, який є невід'ємною частиною рішення, оприлюднено не було. У зв'язку з цим, неможливо ідентифікувати, яка саме технічна документація затверджена оскаржуваним рішенням, немає будь-яких даних щодо її дати, року, реєстраційного номеру, розробника.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що відповідний акт міської ради про затвердження нормативної грошової оцінки не є регуляторним актом, оскільки відповідно до практики ВАС України, а саме ухвала від 01 квітня 2014 по справі К/9991/65360/12; ухвала від 22 травня 2014 року по справі К/9991/15150/13 ухвала від 19 червня 2014 року по справі К/9991/25819/12, рішення органів місцевого самоврядування про затвердження технічної документації нормативної грошової оцінки земель є регуляторним актом, а тому порушення процедури його прийняття є підставою для його скасування.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, що налічує більше трьох років. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

У своїй Ухвалі від 16 грудня 2015 року Вищий адміністративний суд України зазначив, що оскільки з моменту прийняття рішень № 41-VI від 28 грудня 2010 року та № 1268-VI від 20 вересня 2011 року Одеською міською радою не повідомлялося ТОВ «Блаз» про зміну розміру нормативної оцінки орендованої ним земельної ділянки, не вживалося жодних заходів щодо внесення змін до договору оренди на підставі прийнятих рішень № 41-VI від 28 грудня 2010 року та № 1268-УІ від 20 вересня 2011, суд дійшов висновку, що ТОВ «Блаз» про порушення своїх прав дізнався лише в березні 2014 року, коли Департамент комунальної власності Одеської міської ради направив на адресу ТОВ «Блаз» пропозицію внести зміни до договору оренди землі від 18 лютого 2011 року в частині зміни розміру орендної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, посилання апелянта на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строку є безпідставними, про що було зазначено Вищим адміністративним судом України в Ухвалі від 16 грудня 2015 року.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Блаз" про визнання протиправним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 171, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради, - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року по справі № 522/11050/14-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 13 квітня 2016 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук