Справа № 2-а-185/10
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-185/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді САВЧЕНКА В.О.,

при секретарі ГОРБ С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни"

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни", оскільки народився 11 липня 1939 року та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону йому з 1 січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 2010 роках така допомога не виплачувалася. Вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо не нарахування підвищеної пенсії протиправними, просить зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнути з відповідача на його користь недоплачену допомогу за 2006 2010 рр..

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він народився 11 липня 1939 року, відповідно до ст. 1 Закону України № 2195 від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно ст. 6 вказаного закону з 01.01.2006 року йому повинна сплачуватися щомісячна державна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення, що призупинили дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції України та втратили чинність з дня їх прийняття. Таким чином Відповідач був зобовязаний здійснити виплату належної йому допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 2006 по 2010 роки. Ним було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної йму, як дитині війни, державної соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком за 2006-2010 роки і забезпечити її виплату. Однак, відповідач, орган владних повноважень, відмовив їй в гарантованому Конституцією України і статтею 6 Закону праві. Таким чином, відмова відповідача в здійсненні перерахунку і виплаті державної соціальної допомоги, передбачені ст. 6 Закону, є протиправною, та такою, що суперечить Конституції та законам України.

Представник відповідача в письмових запереченнях, зазначив, що дійсно позивач має статус дитини війни. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року було визнано такими, що не відповідають Конституції положення ЗУ «Про державний бюджет України» на 2007 рік», якими було зупинено дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України, які мають цільове призначення тільки для виплати пенсій.

Суд, взявши до уваги позицію представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 11 липня 1939 року та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджено його пенсійним посвідченням.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року були визнанні неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена. Таким чином, відповідач зобовязаний був зробити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для осіб, які втратили працездатність у 2007 році складає з 1 жовтня 411 гривень. При таких обставинах відповідач був зобовязаний підвищити позивачу пенсію починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При таких обставинах суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як «дитині війни» в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є неправомірними тому, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за проживання пенсіонерів.

Відносно вимог позивача за 2008 рік суд вважає, що вони є аналогічними з 2007 роком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Отже, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, що не було зроблено.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ЗУ«Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2009 рік затверджений у наступному розмірі з 1 січня 498 гривень, з 1 листопада 573 гривні . Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Аналогічною є ситуація і за 2010 рік.

При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. В частині стягнення суми недоотриманої допомоги позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки визначення розміру виплати допомоги відноситься до компетенції суб'єкту владних повноважень.

Судові витрати відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України підлягають стягненню з місцевого бюджету на користь позивача у розмірі, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року, тобто судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2010 року включно, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з бюджету Баглійського району м. Дніпродзержинська на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з моменту отримання копії даної постанови.

Суддя