Справа № 820/10844/15
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 р.Справа № 820/10844/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача - Петрова О.Г.,

представника відповідача - Ємець О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2015р. по справі № 820/10844/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс Україна", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 21 травня 2014 року № ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 21 травня 2014 року № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів № від 21 травня 2014 року та № від 21 травня 2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд першої інстанції не застосував норми законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення, які повинен був застосувати, дав неправильну оцінку обставинам справи, які мають значення для прийняття обґрунтованого рішення по справі, що призвело до необґрунтованих висновків та, як наслідок, неправомірного рішення.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі та додаткових пояснень до неї.

Позивач вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, з мотивів викладених в запереченні на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях, та просив залишити його без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що працівниками Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" (далі по тексту - "Позивач") з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Аксілайн" () за вересень, жовтень 2014 р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за жовтень 2014 р; по взаємовідносинам з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" () за серпень, вересень, жовтень 2014 р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 р; по взаємовідносинам з ТОВ "МОМЕНТУМ" () за вересень, жовтень, листопад 2014 р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 р; по взаємовідносинам з ТОВ "Інтегрітес" () за жовтень, листопад 2014 р. та правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість за листопад 2014 р.

За результатами зазначеної перевірки було складено акт від 30 квітня 2015 р. № 115/28-09-42-10/00383231, яким були встановлені порушення позивачем вимог:

- п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суми податкового кредиту у розмірі 160 022,48 грн., в тому числі в періодах: жовтень 2014 р. - 61 159,74 грн.; листопад 2014 р. - 98 862,74 грн., що призвело до заниження підприємством суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) на суму 160 022,48 грн., в тому числі в періодах: жовтень 2014 р. - 61 159,74 грн.; листопад 2014 р. - 98 862,74 грн.;

- п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму за 2014 рік на 77 325,03 грн. (а.с. - 26-69 т.1)

На підставі вище зазначеного акту перевірки відповідачем відносно позивача були винесені податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2014 р. № Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, яким позивачу було збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 115987,55 грн. (в тому числі за основним платежем в розмірі 77325,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 38662,52 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2015 року № Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, яким позивачу було збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 240033,72 грн. (в тому числі за основним платежем в розмірі 160022,48 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 80011,24 грн.) (а.с. - 22-25 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені в адміністративному порядку відповідно до вимог ст. ст. 55, 56 Податкового кодексу України до контролюючих органів вищого рівня, проте за результатами розгляду скарг позивача, контролюючі органи вищого рівня залишили вищезазначені податкові повідомлення-рішення без змін, а скарги позивача без задоволення (а.с. - 70-81 т.1).

Судовим розглядом встановлено, що підставами для вище зазначених висновків відповідача в акті передвіки є його посилання на ті факти, що при перевірці відповідачем господарських операцій позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" було використано податкову інформацію ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 10.12.2014 р. № 7898/20-30-22-03/38876573, за якою перевірялася господарська діяльність платника податку ТОВ "Олантіс" () і серед іншого було встановлено, що провести позапланову виїзну перевірку ТОВ "Олантіс" не має можливості у зв'язку з не допуском працівників органу доходів і зборів, що документи податкового та бухгалтерського обліку ТОВ "Олантіс" по взаємовідносинам за постачальниками та покупцями було втрачено. Як наслідок, було зроблено висновок, що ТОВ "Олантіс" здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

В процесі перевірки відповідачем господарських операцій позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" відповідач зазначив, що первинні документи, надані ПрАТ "ФМУ" мають знеособлений характер та не містять конкретної інформації про проведені виконавцем послуги, а тому не можуть бути належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій. Також відповідачем в акті перевірки зазначено, що в товарно-транспортній накладній на перевезення товару № Р117 від 27.10.2014 р. не зазначений автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), водій, що здійснював перевезення, що фактично не дає можливості підтвердити подію отримання ТМЦ від контрагента.

З вищезазначеного, відповідачем було зроблено висновок, що в ході перевірки не встановлено факт передачі товарів та надання послуг між ПрАТ "Філіп Морріс Україна" та контрагентом - постачальником ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ", а отже неможливо дослідити реальність отримання товарів та послуг, що були придбані ПрАТ "Філіп Морріс Україна" за період жовтень, листопад 2014 р. (с. 21 акту перевірки), угоди - укладені та такі, що виконувались протягом перевіряємого періоду між ПрАТ "Філіп Морріс Україна" та ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому є нікчемними (ст. 23 акту перевірки).

Вищезазначені висновки податкового органу стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, завищення суми податкового кредиту та заниження податку на додану вартість по постачальнику ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" на суму 37095 грн. у т.ч. по декларації за жовтень 2014 р. - 6947 грн., по декларації за листопад 2014 р. - 30 148 грн., а також для висновку відповідача про порушення позивачем п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, завищення витрат, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 р. на 15626 грн.

Крім того судовим розглядом встановлено, що при перевірці відповідачем господарських операцій позивача з ТОВ "Моментум" було використано податкову інформацію ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 12.01.2015 р. № 47/7/26-50-22-03 за період жовтень 2014 р., за якою перевірялася господарська діяльність платника податку ТОВ "Обрус" () і серед іншого було встановлено, що зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що ТОВ "Обрус" не знаходиться за податковою адресою, встановлено відсутність руху активів, зобов'язань чи власного капіталу, незначний штат працюючих, інше, а також те, що ТОВ "Обрус" здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам (с.31 акту перевірки).

При перевірці відповідачем господарських операцій позивача з ТОВ "Моментум" було використано податкову інформацію Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 04.12.2014 р. № 238/22-00/39247411 за період липень, серпень жовтень 2014 р., якою встановлена відсутність за податковою адресою платника податку ТОВ "ЕЛІТ ТЕХНОЛОДЖІ" () та встановлена відсутність факту реального здійснення цим платником податків господарської діяльності (ст. 32 акту перевірки).

З вищенаведеного відповідач, при перевірці господарських операцій позивача з ТОВ "МОМЕНТУМ", зробив висновок, що неможливо дослідити надання послуг, що були придбані ПрАТ "Філіп Морріс Україна" за період жовтень, листопад 2014 р. (ст. 32 акту перевірки), що угоди - укладені та такі, що виконувались протягом перевіряємого періоду між ПрАТ "Філіп Морріс Україна" та ТОВ "МОМЕНТУМ" не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому є нікчемними (ст. 34 акту перевірки).

Вищезазначене стало підставою для висновку відповідача про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, завищення суми податкового кредиту та заниження податку на додану вартість по постачальнику ТОВ "МОМЕНТУМ" на суму 122630,48 грн. у т.ч. по декларації за жовтень 2014 р. - 54212,74 грн., по декларації за листопад 2014 р. - 68 417,74 грн. , а також для висновку відповідача про порушення позивачем п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, завищення витрат, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 р. на 61699,23 грн.

Як наслідок, висновки акту перевірки стали підставою для донарахування позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість та направлення відповідачем оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 21 травня 2014 року № та від 21 травня 2015 року №

Відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 138.10. ст. 138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством (п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України), а також витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вимоги щодо оформлення первинних документів, які є підставою для відображення господарських операцій в обліку платника податків також встановлені Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 (зі змінами та доповненнями).

З огляду на наведені норми права, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України) .

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень п. п. 201.1, 201.8, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну; право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу; податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно: наявність у платника податку - покупця належно оформлених податкових накладних, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податкових накладних, а також фактичне виконання господарських операцій, за наслідками яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що при перевірці відповідачем господарських операцій позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" та ТОВ "Моментум", висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються на податковій інформації про господарську діяльність платників податків - ТОВ "Олантіс", ТОВ "Обрус" та ТОВ "ЕЛІТ ТЕХНОЛОДЖІ".

Колегія суддів зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати іншими особами податку до бюджету, від перебування чи не перебування інших платників податків за податковою адресою, а також від господарських та виробничих можливостей платників податків. Правомірність віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та певних сум до складу витрат з податку на прибуток поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Позивач не може нести відповідальність за невиконання іншими платниками податків своїх податкових зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками чи іншими платниками податків правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом чи іншими платниками податків податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення контролюючим органом наявності схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника чи третіх осіб для одержання платником податків незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Тому ймовірні порушення податкового чи іншого законодавства зі сторони суб'єктів господарювання ТОВ "Олантіс", ТОВ "Обрус" та ТОВ "ЕЛІТ ТЕХНОЛОДЖІ" не можуть бути підставою для встановлення порушення позивачем податкового законодавства за результатами господарських операцій позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" та ТОВ "Моментум".

Крім того, при дослідженні правомірності формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та обґрунтованості віднесення до складу витрат з податку на прибуток сум грошових коштів по господарським операціям позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" за період серпень, вересень, жовтень, листопад 2014 р., судовим розглядом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" (виконавець) укладено Договір № 57835 від 05.11.2013 р. про надання послуг/виконання робіт відповідно до якого замовник замовляє та оплачує, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги та виконувати роботи по організації комплексу інформаційних та інших заходів замовника з метою забезпечення прав повнолітніх споживачів тютюнових виробів, які виготовляються або імпортуються замовником, на отримання інформації про таку продукцію.

Договір № 57835 від 05.11.2013 р. про надання послуг/виконання робіт підписаний представниками сторін, містить всі істотні умови і недійсним в судовому порядку не визнавався.

На виконання Договору № 57835 від 05.11.2013 р. сторонами було підписано Додаток № 6 від 06.06.2014 р., відповідно до якого на замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи/надати послуги по розміщенню та обслуговуванню мобільної зони в рамках проведення фестивалю "Острів Фест" в м. Києві. Зона призначена для проведення прийомів лояльних повнолітніх споживачів продукції "Marlboro". Зазначеним Додатком № 6, який підписано представниками сторін визначено детальне найменування робіт/послуг та їх вартість.

Облаштування мобільної зони для позивача в рамках проведення фестивалю "Острів Фест" в м. Києві підтверджено первинними документами, а також доданими до матеріалів справи іншими документами.

Також судовим розглядом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" (постачальник) укладено Договір поставки № 57870 від 04.11.2013 р. відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти замовнику продукцію на підставі та у відповідності до замовлення замовника, а замовник зобов'язується приймати продукцію та сплачувати за нього визначену договором ціну.

Договір поставки № 57870 від 04.11.2013 р. підписаний представниками сторін, містить всі істотні умови і недійсним в судовому порядку не визнавався.

На виконання Договору поставки № 57870 від 04.11.2013 р. ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" здійснило позивачу поставку продукції (фотобанер, гоночний шлем, прапор з брендінгом ферарі, рукавиці червоні з брендінгом ферарі, кубок формула 1 та інше), що підтверджується видатковою накладною № 117 від 27.10.2014 р. та податковою накладною № 16 від 27.10.2014 р. на суму 118397,40 грн. (в т.ч. ПДВ 19 732,90) Оплата зазначеної продукції підтверджується рахунком та оплату № 141 від 27.10.2014 р. та платіжним дорученням № 1125651 від 15.12.2014 р. на суму 118397,40 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що первинні документи підтверджують реальність вказаної вище господарської операції та відображають її зміст. Додатково до первинних документів факт отримання вищезазначеної продукції від ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" підтверджується також службовою запискою 12.11.2015 р. старшого комірника позивача Невінчаного А.А., прибутковим ордером та іншими документами, наявними в матеріалах справи.

Судовим розглядом було встановлено, що між ПрАТ «ФМУ» (замовник) та ТОВ «Моментум» (постачальник) було укладено Договір поставки № РМІІ/11-168 від 22.11.2011 р., відповідно до якого постачальник зобов'язується поставляти замовнику продукцію на підставі та у відповідності до замовлення замовника, а замовник зобов'язується приймати продукцію та сплачувати за неї визначену договором ціну.

На виконання п.п. 1.1., 1.2. вказаного вище договору між сторонами (ПрАТ «ФМУ» та ТОВ «Моментум») були складені Замовлення № від 20.08.2014 р. та Замовлення № від 10.10.2014 р. щодо поставки продукції за оспорюваними відповідачем господарськими операціями (фотостенд у вигляді ювелірної коробки, конструкція тактильна коробка, конструкція куб світловий, стенди світлові, ювелірний стіл, скляні флакойи). (а.с. -192-199 т.4)

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, факт виконання Договору поставки № РМІІ/11-168 від 22.11.2011 р. відповідно до Замовлень № від 20.08.2014 р. та № від 10.10.2014 р. підтверджується наступними первинними документами бухгалтерського обліку, що наявні в матеріалах справи та оглянуті судом: видатковими накладними № РН-0000019 від 02.10.2014 р., № РН-0000020 від 02.10.2014 р., № РН- 0000021 від 13.10.2014 р., № РН-0000022 від 24.10.2014 р., № РН-0000023 від 21.11.2014 р; податковими накладними № 1 від 02.10.2014 р., № 2 від 02.10.2014 р., № 5 від 13.10.2014 р., № 11 від 21.11.2014 р., № 16 від 24.10.2014 р; оплата вищезазначеного товару на підставі рахунків-фактур ТОВ «Моментум» (№ СФ-0000152 від 02.10.2014 р., № СФ-0000153 від 02.10.2014 р., № СФ-0000156 від 13.10.2014 р., № СФ-0000168 від 24.10.2014 р., № СФ-0000191 від 21.11.2014 р.) підтверджується платіжними дорученнями позивача (платіжні доручення № 1101533 від 16.10.2014 р., № 1106515 від 28.10.2014 р., № 1105733 від 27.10.2014 р., № 1110600 від 07.11.2014 р., № 1123017 від 08.12.2014 р.);

доставка товару транспортом підтверджується товарно-транспортними накладними № 015 від 02.10.2014 р., № 016 від 02.10.2014 р., № 017 від 13.10.2014 р., № 018 від 24.10.2014 р., № 019 від 21.11.2014 р.

Крім того, між ПрАТ «ФМУ» (замовник) та ТОВ «Моментум» (виконавець) було укладено Договір № 36/РМІ/47734 від 25.10.2012 р. про надання послуг/виконання робіт, відповідно до якого замовник замовляє та оплачує, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги та виконувати роботи по організації комплексу інформаційних та інших заходів замовника з метою забезпечення прав повнолітніх споживачів тютюнових виробів, які виготовляються або імпортуються замовником, на отримання інформації про таку продукцію. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору, обсяг послуг/робіт по кожному заходу, строки та місце надання послуг/виконання робіт, вартість послуг/робіт, програма заходів, а також інші вимоги до послуг/робіт на розсуд замовника погоджуються сторонами в додатках, які після їх підписання складають невід'ємну частину даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Договору № 36/РМІ/47734 від 25.10.2012 р. сторонами було підписано Додаток № 42 від 05.06.2014 р., відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати комплекс послуг/робіт для створення об'єктів інтелектуальної власності - аудіовізуальних творів. Відповідно до п.1.2 Додатку № 42 від 05.06.2014 р. сторони погодили обсяг робіт/послуг: розробка креативної ідеї для створення творів; розробка дизайну для створення Творів. Примірники аудіовізуальних творів, що створювалися ТОВ «МОМЕНТУМ» на замовлення ПрАТ «ФМУ» долучено до матеріалів справи.

На виконання Договору № 36/РМІ/47734 від 25.10.2012 р. сторонами було підписано Додаток № 61 від 13.10.2014 р., відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по адаптації (зміні розмірів та форми окремих елементів наповнення) дизайнів наданих замовником для корпоративної презентації. Згідно п.1.3. вказаного Додатку сторони погодили вартість робіт в сумі 122078,21 грн., в т.ч. ПДВ - 20346,37 грн.

Як встановлено судовим розглядом, господарські операції позивача з ТОВ «МОМЕНТУМ» відносно адаптації (зміні розмірів та форми окремих елементів наповнення) дизайнів наданих замовником для корпоративної презентації та створення аудіовізуальних творів підтверджено Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000111 від 08.09.2014 р., № ОУ-0000112 від 09.09.2014 р., № ОУ-0000115 від 17.09.2014 р., № ОУ-0000120 від 22.09.2014 р., № ОУ-0000125 від 29.09.2014 р., № ОУ-0000130 від 29.09.2014 р., № ОУ-0000132 від 06.10.2014 р., № ОУ-0000134 від 13.10.2014 р., № ОУ-0000142 від 20.10.2014 р., № ОУ-0000143 від 20.10.2014 р., № ОУ-0000144 від 24.10.2014 р., № ОУ-0000148 від 30.10.2014 р., а також податковими накладними № 8 від 08.09.2014, № 9 від 09.09.2014, № 12 від 17.09.2014, № 17 від 22.09.2014, № 22 від 29.09.2014, № 27 від 30.09.2014 № 3 від 06.10.2014 № 6 від 13.10.2014, № 14 від 20.10.2014, № 15 від 21.10.2014, № 17 від 24.10.2014, № 21 від 30.10.2014. Оплата за послуги/роботи підтверджена рахунками на оплату ТОВ «МОМЕНТУМ» (рахунки фактури № СФ- 3000131 від 08.09.2014 р., СФ-0000135 від 17.09.2014 р., СФ-0000157 від 13.10.2014 р., СФ-0000140 від 22.09.2014 р., ІФ-0000166 від 20.10.2014 р., СФ-0000154 від 06.10.2014 р„ СФ-0000166 від 20.10.2014 р., СФ-0000169 від 24.10.2014 р., СФ-0000176 від 30.10.2014 р., СФ-0000164 від 16.10.2014 р.) та платіжними дорученнями позивача платіжні доручення № 1098025 від 07.10.2014 р„ № 1098588 від 08.10.2014 р., № 1108545 від 31.10.2014 р., № 1108913 від 05.11.2014 р., № 1111574 від 11.11.2014 р., № 1108912 від 05.11.2015 р., № 1112680 від 14.11.2014р., 1118194 від 26.11.2014р., №1111573 від 11.11.2014 р.).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач правомірно сформував податковий кредит з податку на додану вартість та обґрунтовано відніс до складу витрат з податку на прибуток суми грошових коштів по господарським операціям позивача з ТОВ "МОМЕНТУМ" за період вересень, жовтень, листопад 2014 р.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи письмові докази, які містяться у справі, колегія суддів прийшла до висновку, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи, складені на підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ "АМБРЕЛЛА ЕДЖЕНСІ" та ТОВ "Моментум", розкривають зміст цих господарської операції, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2015р. по справі № 820/10844/15 залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (банківські реквізити отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 3433117) судовий збір у розмірі 5874 (п'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 35 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.04.2016 р.