Справа № 806/5397/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" квітня 2016 р. Справа № 806/5397/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю про визнання неправомірною бездіяльності та рішення, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся з позовом, у якому просив визнати неправомірною бездіяльність та рішення Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю про відмову у виплаті одноразової винагороди за 15 років безперервної військової служби, а також зобов'язати нарахувати та виплатити йому одноразову грошову винагороду за 15 років безперервної військової служби в Збройних Силах України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має право на отримання одноразової грошової винагороди за 15 років безперервної військової служби у розмірі 1 посадового окладу та 1 окладу за військовим званням відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", як військовослужбовець, відряджений до Державного космічного агентства України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність і відмову Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової винагороди за 15 років безперервної військової служби в Збройних Силах України.

Зобов'язано Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю нарахувати і виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову винагороду за 15 років безперервної військової служби в Збройних Силах України в розмірі 1 посадового окладу та 1 окладу за військовим званням.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що майор ОСОБА_3 проходить військову службу за контрактом, укладеним з Міністерством оборони України, на даний час відряджений до Державного космічного агентства України, перебуває на посаді інженера сектору експлуатації засобів виявлення відділу збору інформації Головного центру спеціального контролю та станом на 11.07.2015 р. строк безперервної військової служби позивача становив 15 років.

07.12.2015 р. позивачем поданий рапорт до начальника відділу збору інформації про виплату одноразової грошової винагороди за вказаний строк служби, однак у виплаті відмовлено з тих мотивів, що чинне законодавство не передбачає виплати такої винагороди військовослужбовцям, які відряджені до державних органів, установ та організацій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що позивач має право на отримання одноразової винагороди за 15 років безперервної військової служби.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 1-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, зберігаються всі види забезпечення, передбачені статтями 9 і 9-1 цього Закону, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, Державної спеціальної служби транспорту.

Згідно з статтею 2 вказаного Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до додатку 25 до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", військовослужбовцям виплачується, як один з додаткових видів грошового забезпечення, одноразова винагорода за тривалість військової служби залежно від тривалості безперервної календарної військової служби ( постанови). Зокрема, за 15 років служби виплачується 1 посадовий оклад та 1 оклад за військовим званням.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року N 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій", військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації та Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться.

З наведених правових норм вбачається, що для військовослужбовців передбачено право отримувати певні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі і одноразову грошову допомогу за безперервну військову службу. Винятком з правила є виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов'язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовця.

Інших обмежень вказаною Постановою Кабінету Міністрів України не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання одноразової винагороди за 15 років безперервної військової служби у розмірі 1 посадового окладу та 1 окладу за військовим званням.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Національний центр управління та випробувань космічних засобів в особі Головного центру спеціального контролю вул. Космічна,1,смт.Городок,Радомишльський район, Житомирська область,12265

- ,