Справа № 22-а-11189/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Суханової Є.М.,

суддів- Таргоній Д.О., ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 9 липня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України у місті Ірпені Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2009 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він відноситься до категорії дітей війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії однак таке підвищення позивачу не виплачувалось. А тому просив визнати відмову в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з боку відповідача протиправною, просили зобовязати відповідача нарахувати на його користь допомогу в повному обсязі за 2006 рік у сумі 1290 грн. 60 коп. за 2007 рік у сумі 1442 грн. 70 коп, за 2008 рік у сумі 1158 грн. 60 коп., за 2009 рік у сумі398 грн. 40 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивачки інфляційні від щомісячної державної соціальної допомоги за 2006 рік у сумі 149 грн. 70 коп., за 2007 рік 239 грн. 50 коп., за 2008 рік 258 грн. 40 коп., що в сумі становить 258 грн. 40 коп.

А також зобовязати відповідача проводити вказані виплати в подальшому.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 9 липня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо недонарахування виплат незаконними та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 1 травня 2009 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем виплачувалося в значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу, як особі, що має статус дитини війни, відповідні нарахування, але не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 р. необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри додаткової пенсії та підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 9 липня 2009 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді