Справа № 2а/537/69/13 (537/1406/13-а)
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. К/800/55365/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у письмовому провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року по справі №2а/537/69/2013 (537/1406/13а)

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської

області (далі - Управління)

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року, позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення колегіального органу з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 605 від 3 серпня 2012 року, №1134 від 17 грудня 2012 року, №1135 від 17 грудня 2012 року, № 16 від 17 січня 2013 року.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області: від 10 липня 2012 року № 1428, починаючи з 1 липня 2012 року; від 2 жовтня 2012 року № 1958, починаючи з 1 жовтня 2012 року; від 5 грудня 2012 року № 2431, починаючи з 1 грудня 2012 року; від 8 січня 2013 року № 32, починаючи з 1 січня 2013 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Наказом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 5 жовтня 2010 року № 206/к на підставі Постанови Верховної Ради України від 9 вересня 2010 року позивача звільнено у відставку.

Управлінням на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 лютого 2011 року ОСОБА_4 з 6 жовтня 2010 року призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видало позивачу довідки: від 10 липня 2012 року № 1428, від 2 жовтня 2012 року № 1958, від 5 грудня 2012 року № 2431, від 8 січня 2013 року № 32 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач звернувся до відповідача із заявами про перерахунок та виплату призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання, Управління рішеннями від 3 серпня 2012 року № 605, від 17 грудня 2012 року №1134, від 17 грудня 2012 року №1135, від 17 січня 2013 року № 16 відмовило ОСОБА_4 у здійсненні такого перерахунку, посилаючись на те, що Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) не передбачено перерахунок довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_4 про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання не врахували наступного.

Частиною 3 статті 138 Закону № 2453-VІ (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини 5 статті 138 Закону № 2453-VІ виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, визначений Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (був чинним на час виходу судді у відставку; далі - Закон № 2862-XII) порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання суддів було змінено у зв'язку із набранням чинності Законом № 2453-VІ. Разом з тим, залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції Закону № 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином застосуванню підлягає частина 3 статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції до змін, внесених Законом № 3668-VI, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Не підлягають застосуванню перше, друге, трете речення частини 5 статті 138 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 3668-VI, що суперечать Конституції України, як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 3 червня 2013 року. Проте, підлягає застосуванню перше речення частини 5 статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку» та четверте речення частини 5 статті 138 Закону № 2453-VІ зі змінами, внесеними Законом № 3668-VI, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія статті 2 Закону № 3668-VI не поширюється на Закон № 2453-VІ. Дія абзацу другого пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Пунктом 1 статті 129 Закону № 2453-VІ передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно (з урахуванням статті 12 Закону України від 22 грудня 2011 року № 4282-VI «Про державний бюджет на 2012 рік».

У Рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, зокрема, зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Зміст статті 138 Закону № 2453-VІ в редакції, яка діє внаслідок прийняття рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 встановлює співвідношення та залежність розміру місячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Існуюче формулювання змісту статті зазначеної закону є цілком достатнім для того, щоб зробити висновок, що зміна розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, є достатньою підставою для зміни розміру відповідного місячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи вищевикладене, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2012 року по 2 червня 2013 року має здійснюватися у відповідності до положень законодавства, чинного у цей період часу, а з 3 червня 2013 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, тобто з 3 червня 2013 року без обмежень щодо граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 9 червня 2015 року № 21-472а15.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини встановлені повно та правильно, але допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції, згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, скасовує рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 3 серпня 2012 року № 605, від 17 грудня 2012 року №1134, від 17 грудня 2012 року №1135, від 17 січня 2013 року №16.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області перерахувати та виплатити ОСОБА_4 з 1 липня 2012 року по 2 червня 2013 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 80% розміру грошового утримання судді, з якого сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді, відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», але не вище десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області перерахувати та виплатити ОСОБА_4 з 3 червня 2013 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з 90% розміру грошового утримання судді відповідно до розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді Автозаводського районного суду м. Кременчука без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.