Справа № 810/1792/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/51588/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів від 31.10.2014 року № 125130005/2014/610091/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.10.2014 року № 125130005/2014/00175.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року апеляційну скаргу Київської митниці ДФС було задоволено. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010», не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року та залишити в силі постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року.

Київська митниця ДФС подала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 18.06.2013 року між компанією Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., Ltd (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» (покупець) було укладено контракт № Н-D/2013-0618 на поставку шин. Відповідно до умов вказаного контракту, кількість, ціна та перелік товарів, які повинні бути поставлені позивачу, відображаються в інвойсах, які є невід'ємною частиною вказаного контракту.

19.12.013 року між компанією Shandong Hengfeng Rubber & Plastic Co., Ltd та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» укладено додаткову угоду до вищезазначеного контракту, якою передбачено, що покупець купує шини на умовах поставки FOB або CFR, або CIF, або CIP, або DAP (Incoterms 2000), ціни, кількість та перелік яких відображені в інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

У відповідності до інвойсу від 06.09.2014 року № 14HFTD006-TBR, поставка шин товару здійснювалась у кількості 624 штуки. Крім того, цим інвойсом передбачена оплата страхування товару на суму 150,00 дол. США та транспортні послуги в розмірі 8700,00 дол. США, що разом із товаром склало 110266,00 дол. США.

Позивач сплатив на рахунок постачальника суму інвойсу від 06.09.2014 року № 14HFTD006-TBR у розмірі 110266,00 дол. США відповідно до платіжного доручення № 363.

В жовтні 2014 року з метою митного оформлення товару, імпортованого позивачем на підставі вищезазначеного контракту, товариством до Київської митниці була подана вантажна митна декларація № 125130005/2014/548559 від 31.10.2014 року. Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. На підтвердження заявленої митної вартості позивачем подано митному органу наступні документи згідно переліку, що зазначений у графі 44 МД № 125130005/2014/548559 від 31.10.2014 року: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами 125/2012/0001072 від 17.03.2014 року; міжнародну CMR № 0224 від 25.10.2014 року; міжнародну CMR № 0225 від 25.10.2014 року; міжнародну CMR № 0226 від 25.10.2014 року; коносамент NFYFY4G00 від 11.09.2014 року; платіжне доручення в іноземній валюті (що підтверджує вартість товару) № 363 від 16.09.2014 року, прайс-лист виробника Б/Н від 06.09.2014 року, завірений радою Китаю зі сприяння міжнародній торгівлі (ТПП); інвойс (рахунок-фактура) № 14HFTD006B-TBR від 06.09.2014 року; пакувальний лист від Б/Н 06.09.2014 року; страховий поліс № 71 від 10.09.2014 року; контракт (зовнішньоекономічний договір) № H-D/2013-0618 від 18.06.2013 року; сертифікат відповідності UA1.009.0013493-14 від 03.03.2014 року; інформацію про радіологічний контроль товару 2761 від 11.09.2014; сертифікат про походження 14С3705В0170/00591 від 15.09.2014 року; копію митної декларації країни відправлення 00145110 від 06.09.2014 року, завірену радою Китаю зі сприяння міжнародній торгівлі (ТПП).

Митницею було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення за митною декларацією та винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 31.10.2014 року № 125130005/2014/610091/2. Проведено консультацію та повідомлено позивача, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту необхідно подати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировину.

Дані пропозиції були направлені декларанту в електронному вигляді.

Позивачем було повторно подано митну декларацію МД-2 № 125130005/2014/548590 та до вищеперелічених документів також додано: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 3607 від 17.10.2014 року; доповненнями до зовнішньоекономічного договору № 2 від 19.12.2013 року; видаткові накладні від 30.10.2014 року; довідку про вартість страхування від 31.10.2014 року та фотокопії протектора шин від 30.10.2014 року.

31.10.2014 року Київською митницею ДФС було винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2014/610091/2, та складено картку відмови у прийнятті митної декларації № 125130005/2014/00175.

Не погоджуючись з даними рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» звернулося до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За змістом даної норми, обставинами, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості, є:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно із частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного оформлення було надано страховий поліс від 09.10.2014 року № 1, у пункті 1 якого містяться відомості про те, що страхування здійснюється саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010», однак вартість застрахованого майна за страховим полісом складає 111557,6 дол. США, що є більшою за вартість, визначену у інвойсі від 06.09.2014 року №14HFTD006B-TBR (110266,00 дол. США).

Водночас, вищезазначена вартість страхового покриття не відповідає вимогам ст. Б.4 та Б.5 умов поставки CIF згідно Інкотермс, за умовами яких страхування повинно покривати не менше визначеної у контракті вартості товару плюс 10%.

Отже, позивачем у визначеному законом порядку не було підтверджено вартість страхування, що є обов'язковою умовою при поставці товарів в режимі CIF.

При цьому, прайс-лист виробника, який було надано позивачем до митного оформлення, не підтверджує заявлену ним митну вартість, оскільки зазначені в ньому ціни розраховано на умовах поставки FOB Qingdao, у той час як у інвойсі умовами поставки є CIF Odessa.

Разом з цим, дані декларації містять відомості лише про поставку 62 шин, у той час як відповідно до митної декларації та інвойсу загальна кількість шин у партії, що була заявлена позивачем до митного оформлення, становить 624 шт.

Враховуючи, що надані позивачем документи містять неповну інформацію про визначення митної вартості товару, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару (витрати на страхування за умовами поставки), чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд апеляційної вірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій, є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» - залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта-2010» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз