Справа № 639/10394/15-а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/639/145/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря - Крбеян К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просила: визнати дії посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради щодо припинення дії пільг незаконними та такими, що порушують право ОСОБА_1 на соціальний захист; поновити з 01.07.15 р. право на отримання позивачем 50-відсоткової пільги з оплати за житлово-комунальні послуги без урахування середньомісячного сукупного доходу; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради надати нову довідку про існуючу (діючу) пільгу (50% знижку) на сплату житлово-комунальних послуг, та палива ОСОБА_1; Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 18.09.2000 вона є пенсіонером МВС України та відповідно до Закону України «Про міліцію» їй була довічно встановлена 50 відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, якою вона користувалася протягом 15 років. В липні 2015р. на підставі «Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 04.06.2015р. №389 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради припинили дії пільги. Однак позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідно з вимогами Конституції України, при прийняті нових законів чи внесення змін у діючі та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі. Також позивач зазначає, що прийнятий «Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї» затверджений постановою Кабінету міністрів України від 04.06.2015р. №389, є підставою для саме надання пільг, а не для перегляду вже встановлених та наданих раніше пільг, норми вказаного порядку не містять жодного пункту щодо перегляду або скасування пільг. До того ж на підставі Бюджетного Кодексу України з 1 січня 2016р. збільшився розмір мінімальної заробітної плати, який впливає на розмір граничного доходу для застосування податкової соціальної пільги, та дорівнює 1930 грн., а пенсія позивача згідно наданої довідки є 1739,56 грн., тобто навіть згідно нового законодавства позивач має право на відповідні пільги. Крім того позивач посилається, на прийнятий Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей», якими були повернуті соціальні гарантії.

Представник позивача у судове засідання зявилась, надала вищенаведені пояснення та просила позов задовольнити.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення проти позову та просив суд розглянути справу без його участі. В свої запереченнях відповідач заперечував проти заявлених вимог, просив в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 р. та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.15 р. № 389, якою затверджений «Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї», внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, а саме за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень. Враховуючи, що середньомісячний дохід ОСОБА_1 становить 1739,56 гривень припинення дії пільги відповідач вважає законним, а вимоги позивача безпідставними.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України з 18.09.2000р., що підтверджується посвідченням №8851 виданим ФЕУ УМВСУ в Харківській області 05.10.2000р.

Також судом було встановлено, що 30 січня 2002р. та 10 грудня 2004р. ФЕУ УМВСУ в Харківській області надано довідку №100/24637, відповідно до якої ОСОБА_1 надано право на пільгу, а саме 50% знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг та електроенергії відповідно до Закону України «Про міліцію» довічно. Вказаною пільгою позивач користувалася до 01.07.2015р.

З 01.07.2015 Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради дію пільги ОСОБА_1 було припинено, у звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015р. №389.

Однак, такі дії відповідача є неправомірними, оскільки відповідно з вимогами ст.ст. 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують чи скасовують відповідальність особи.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20.12.90 р. № 565-XII, згідно з ч. 1, 2 ст. 22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч. ч. 4, 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію»).

Положеннями пп. «в» пп. 1 п. 68 розд. II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.07 р. у Законі України «Про міліцію» у ст. 22 ч. 7 доповнено словами «за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Разом з тим, зміни, внесені пп. «в» пп. 1 п. 68 розд. II Закону України від 28.12.07 р. № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 р.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.14 р. у ст. 22 Закону України «Про міліцію» ч. ч. 6 та 7 викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 р. внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.14 р. Кабінетом Міністрів України 04.06.15 р. прийнято постанову № 389, якою затверджений Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (набрав чинності з 01.07.15 р.). Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII внесено зміни до Закону України «Про міліцію», за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п. 3 Порядку № 389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У відповідності до пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (ст. 7 цього Закону).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень.

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 01.07.15 р. податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень, а з 01.01.2016р. 1930 гривень.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечувалося того, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як міліціонер на пенсії та до 30.06.15 р. користувалася 50% знижкою за користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, постачання холодної води, гарячої води, водовідведення, електропостачання, газопостачання на плиту, централізоване опалення та вивезення побутових відходів. При цьому необхідно зазначити, що вказана пільга була надана позивачу довічно, тобто без обмеження будь-яким строком. При цьому така пільга була надана позивачу у відповідності до чинного на момент виходу позивача на пенсію законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.79 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.04 р.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Суд зазначає, що внесення змін до ст. 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

У відповідності з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.03 р., саме Управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п. 15 ч. 2 Закону України «Про національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цім законом для колишніх поліцейських, членів їх сімей, інших осіб.

Необхідно зазначити, що Верховною Радою України внесено зміни в законодавство і соціальні гарантії були повернуті, шляхом прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей». Цей закон вносить зміни до п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про Національну поліцію». Зміни спрямовані на реалізацію конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності і недискримінації під час унормування законом соціального і правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, в тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Оскільки позивачу, як пенсіонеру МВС вже була встановлена пільга з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій довічно, у відповідача були відсутні правові підставі припиняти дію пільги ОСОБА_1, у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Коституції України, Законом України «Про національну поліцію», Законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей», ст.ст. ч.3 ст.2,6,7,17,18, 94,99, 158, 159 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради щодо припинення з 01.07. 2015 року дії 50-відсоткової пільги , наданої ОСОБА_1 з 18.09.2000 року довічно, з оплаті житлово-комунальних послуг та палива.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради поновити з 01.07.2015 року право на отримання ОСОБА_1 50-відсоткової пільги з оплаті житлово-комунальних послуг та палива.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради надати ОСОБА_1 нову довідку про існуючу (діючу) пільгу 50% знижку на сплату житлово-комунальних послуг та палива.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий райсуд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її отримання.

Суддя Л.О.Шиянова