Справа № 808/1238/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

18 квітня 2016 рокуСправа № 808/1238/16
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Запорізької області

про: визнання протиправною постанови та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Запорізької області про визнання протиправною постанови ВП №»49972389 від 28.03.2016 про закінчення виконавчого провадження та зобовязання відповідача вчинити дії визначені виконавчим листом №336/6560/15-а, виданим Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 28.12.2015.

Згідно зі ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Згідно п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого врядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 ст. 3 КАС України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також ч.2 ст.4 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Зі змісту цієї процесуальної норми випливає, що в порядку цивільного судочинства розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, яке прийнято після 1 вересня 2005 року за правилами Цивільного процесуального кодексу України 2004 року.

Що ж до скарг на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судових рішень, прийнятих відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, то такі скарги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем оскаржуються дії державних виконавців щодо невиконання чи неналежного виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя по справі № 336/6560/15-а з виконання виконавчого листа у даній справі, виданого 28.12.2015 цим же судом.

Аналіз ст.383 чинного ЦПК України свідчить про те, що до цивільної юрисдикції відносяться лише спори щодо рішень, дій чи бездіяльності органів виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, які ухвалені цивільними судами за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України, тобто, які ухвалені після 1 вересня 2005 року.

Відповідно до статті 8 Закону України Про виконавче провадження, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Враховуючи, що позивач, як сторона виконавчого провадження, оскаржує дії та рішення державного виконавця, прийняте при виконанні судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, виключний порядок оскарження таких рішень визначений статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України, тобто встановлений інший порядок оскарження рішень посадових осіб державної виконавчої служби, ніж нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суддя приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкриття провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та розяснити позивачу його право на звернення до суду із позовом відповідно до цивільного процесуального законодавства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Запорізької області про визнання протиправною постанови ВП №»49972389 від 28.03.2016 про закінчення виконавчого провадження та зобовязання відповідача вчинити дії визначені виконавчим листом №336/6560/15-а, виданим Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 28.12.2015.

Позовну заяву повернути заявнику із усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає чинності у відповідності до ст. 254 КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено у відповідності до ст. 186 КАС України.

Суддя О.М. Нечипуренко