Справа № 813/769/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року Справа № 813/769/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача 1 Борисов В.С.,

представник відповідача 2 Нечипоренко В.В.,

представник відповідача 2 Воробйова Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , про зобов`язання вчинити дії та скасування наказу в частині, -

в с т а н о в и в :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , з вимогами: зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зупинити дію переведення ОСОБА_1 до іншого місця служби та скасувати пункт 6 наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України по особовому складу №46-РС від 20.02.2016 року, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 20.02.2016 року № 46-РС його увільнено від займаної посади та призначено до військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ Збройних сил України. На переконання позивача, вказаний наказ є протиправним, оскільки такий виданий без його згоди. Крім того, зазначає, що командування військової частини при виданні вказаного наказу не вникло у сімейні обставини щодо утримання малолітнього сина. З огляду на зазначене позивач вважає оскаржений наказ заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України в частині, що його стосується протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 - Генерального штабу Збройних Сил України у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що при виданні оскаржуваного наказу заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України діяв на законних підставах у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 призначено на вищу посаду у порядку просування по службі. Відповідно до положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовців, а тому немає підстав для задоволення адміністративного позову.

Представник відповідача 2 - Військової частини НОМЕР_1 проти позову заперечив, зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не є такою, що повинна постійно знаходитись в місті постійної дислокації с. Липники, а може переміщуватись за планом вищестоящого командування будь-куди по території України. Крім того, ОСОБА_1 не входить до переліку військовослужбовців, яким надано право вибору місця служби, а тому покликання на сімейні обставини для ухилення від переміщення є безпідставним. Також зазначив, що відповідно до акту обстеження житлових умов здійсненого на прохання позивача, його дружина ОСОБА_2 знаходиться за кордоном. Відповідно до рапорту позивача, ОСОБА_2 виїхала за кордон тимчасово, з метою тимчасового працевлаштування, Позивач здійснює службову діяльність пов`язану із частою відсутністю по місцю проживання, догляд за дитиною здійснюється родичкою дружини (сестрою) ОСОБА_3 , що дає можливість піклування за дитиною до приїзду дружини позивача. Таким чином ОСОБА_1 не є таким, що виховує дитину за складних сімейних обставин.

Суд заслухав пояснення учасників процесу, дослідив подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Відповідно до Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 (по сторойовій частині) №244 від 14.12.2015 року на підставі розпорядження т.в.о. командира від 13.12.2015 року №350/173/108/2/457/пс, сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 начальника експедиції відділення документованого засекречуваного зв`язку центру телекомунікацій інформаційно-телекомунікаційного вузла направлено на навчання з метою підготовки (перепідготовки) у 184 навчальний центр с. Старичі з 15.12.2015 року .

Згідно з Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) №46-РС від 20.02.2016 року сержанта ОСОБА_1 , начальника експедиції відділення документованого засекречуваного зв`язку центру телекомунікацій фнформаційно - телекомунікаційного вузла призначити на вищу посаду у порядку просування по службі головним сержантом батареї управління та радіолокаційної розвідки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону у військову частину НОМЕР_3 .

Позивач, не погодившись із вказаним наказом, звернувся Рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , в якому просив провести обстеження сімейного стану, позаяк має на вихованні неповнолітнього сина, а дружина тимчасово перебуває за межами України. Таким чином немає можливості для проживання із сім`єю у м. Северодонецьк де знаходиться військова частина у яку його призначено, через близькість до району бойових дій.

На прохання ОСОБА_1 комісією проведено перевірку сімейно майнового стану сім`ї військовослужбовця, про що складено Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 18.03.2016 року. Актом встановлено, що дружина ОСОБА_2 знаходиться за кордоном.

Відповідно до рішення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежень щодо розгляду питання про переміщення військовослужбовця сержанта ОСОБА_1 за сімейними обставинами в межах військової частини НОМЕР_1 не виявлено.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Порядок укладення контракту, проходження військової служби за контрактом, присвоєння військових звань військовослужбовцям визначаються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232).

Статтею 1 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до положень статті 2 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

Відповідно до ч.13 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153.

Положеннями підпункту 1 пункту 81 Положення встановлено, що призначення на посади осіб офіцерського складу за призовом здійснюється посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців, яка затверджується Міністром оборони України.

Нормами пункту 82 Положення передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється:1) на вищі посади - у порядку просування по службі;2) на рівнозначні посади:у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестації, а в особливий період - на підставі висновку службової характеристики; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; 3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестації, а в особливий період - на підставі висновку службової характеристики; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад. У разі коли штатом (штатним розписом) передбачено два військові звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або більший посадовий оклад.

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Відповідно до пунктом 83 Положення військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю та набутим досвідом служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка).

З матеріалів справи встановлено, що позивач пройшов перепідготовку, а тому його призначено на вищу посаду у порядку просування по службі до військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сухопутних військ Збройних Сил України.

Пунктом 110 Положення передбачено, що переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування;між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України;між військовими частинами, які підпорядковані керівникам структурних підрозділів Міністерства оборони України, - наказом відповідного заступника Міністра оборони України.

Згідно з п. 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Системний аналіз вказаних норм законодавства дає підстави стверджувати, що громадяни України які проходять військову службу мають визначені обмеження щодо вибору місця проходження військової служби . Судом встановлено, що ОСОБА_1 не входить до переліку військовослужбовців, яким надано право вибору місця служби.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 18.12.2012 року №865 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу затверджено номенклатуру посад для призначення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу.

Згідно з п. 5 Номенклатури, перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України має право призначати на посади «в Генеральному штабі Збройнних Сил України та у підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України органах військового управління, зєднаннях, військових частинах, установах, закладах, за винятком посад, що належать до вищої номенклатури».

Судом встановлено, що призначення ОСОБА_1 відбулось на виконання рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.12.2015 року №5462/ГШ/дск щодо переміщення військовослужбовців з части, які не задіяні в Антитерористичній операції до бойових частин Сухопутних військ на виконання положення п. 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 4.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, провадиться на особисте прохання відповідно до пункту 82 Положення на рівнозначні або нижчі посади за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.

Сімейними обставинами та іншими поважними причинами для переміщення військовослужбовця можуть бути:

- виховання матір`ю (батьком) військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (ним) проживають, без батька (матері);

- утримання матір`ю (батьком) військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона є інвалідом І або ІІ групи або продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

- хвороба військовослужбовця або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком військово-лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї;

- наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей;

- переміщення дружини (чоловіка) військовослужбовця, які проходять військову службу за контрактом, на нове місце служби в порядку, визначеному пунктом 114 Положення.

Системний аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не підпадає під категорію військовослужбовців, який має потребу за сімейними обставинами на залишення на займаній посаді.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при увільненні ОСОБА_1 та призначенні його на вищу посаду у порядку просування по службі відповідачами дотримано вимоги законодавства

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що при прийнятті спірного наказу у частині, які стосується ОСОБА_1 відповідачами дотримано вимоги Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009 року.

Враховуючи викладене, оскаржений наказ відповідає зазначеним у статті 2 КАС України вимогам, а тому такий не підлягає скасуванню.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними матеріалами справи, та такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України Судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :
1.У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 11.04.2016 року.