Справа № 22-а-12405/08
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2009-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2009 р.Справа № 22-а-12405/08

Категорія:2.31.2Головуючий в 1 інстанції: Алєйніков В.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Ступакової І.Г.,

ОСОБА_1,

при секретарі Петровій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2008 року за позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про захист права на соціальне забезпечення, -

В С Т А Н О В И Л А :

14.11.2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про захист соціальних прав шляхом стягнення разової щорічної грошової допомоги до 5 травня та зобовязання забезпечити виплату перерахованого розміру зазначеної допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року він має право на одноразову щорічну грошову допомогу до 5-го травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, однак у 2004-2007 роках вказана допомога виплачувалась не в повному обсязі. У звязку з чим ставиться питання про стягнення заборгованості по виплаті разової щорічної грошової допомоги до 5 травня.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 4855грн.

25.01.2008 року представником Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради подано апеляційну скаргу на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2008 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі рішенням апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для вирішення питання.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України в законі про Державний бюджет України. В звязку з викладеним ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови, та постановлення нового рішення, яким позов залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій і на нього розповсюджується дія Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року. Відповідно до ч. 4 ст. 13 зазначеного Закону зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

У 2004-2007 роках, відповідно до Законів України «Про Державний бюджет на 2004 рік», «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік», позивач, як учасник бойових дій отримував допомогу до 5-го травня відповідно по 120 грн., 250 грн., 250 грн., 280 грн.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 25.12.1998 року порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, Законами України Про Державний бюджет на 2000-2007рр. Кабінетом Міністрів України передбачаються грошові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни на відповідний рік.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік»та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»виплати одноразової грошової допомоги в розмірі, який передбачений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 р. були призупинені, та обмежені для учасників бойових дій сумою в розмірі 250 грн.

Згідно частинам 1 та 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Зазначені Закони України Про Державні бюджети в періоди, протягом яких позивач міг отримати грошову допомогу за відповідний рік, тобто з 05 травня по 30 вересня 2005 року, та з 05 травня по 30 вересня 2006 року не визнані неконституційними. Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 05 травня інвалідам війни другої групи та учасникам бойових дій.

На підставі ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеними ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, в даному випадку застосовуються положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», статті 34 Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік»та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_2 за 2004-2006 роки задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», виплати одноразової грошової допомоги ветеранам війни, які повинні виплачуватись відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», були призупинені.

Однак рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року вказана стаття Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»втратила чинність.

Відповідно до ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік.

Частиною 3 статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»установлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з 01 квітня застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятим частини першої цієї статті (406 грн.), збільшений на 1 відсоток (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 410 грн. 06 коп.).

Таким чином в період з 09.07.2007р. по 30.09.2007р. позивач мав право отримати одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2007 рік в повному обсязі. Враховуючи, що фактично виплачена ОСОБА_2 сума разової грошової допомоги за 2007 рік складає 280 грн., то сума недоплат вказаної допомоги, що підлягає виплаті, складає 1770 грн. 30 коп.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні судом першої інстанції були порушенні норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі 1770 грн. 30 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 29 червня 2009 року.

Головуючий: Бойко А.В.

Судді: Ступакова І.Г.

ОСОБА_1