Справа № 804/9516/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 р. Справа № 804/9516/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відповідача-1: Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича, відповідача-2: Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, Торгівельне та сервісне товариство з обмеженою відповідальністю «БРАУН ТА ДІР», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКІ ЛОГІСТІК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД» про визнання дій неправомірними та скасування рішень, -
16.12.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 року надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до відповідача-1: Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича, відповідача-2: Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, Торгівельне та сервісне товариство з обмеженою відповідальністю «БРАУН ТА ДІР», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКІ ЛОГІСТІК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД», в якому позивач просить суд:
- визнати неправомірними дії та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича від 25.06.2015 року щодо припинення обтяження та зняття арешту зі спірного майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера А, за індексним номером запису - 22388467 від 25.06.2015 року о 16:11:03;
- визнати неправомірними дії та скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису:
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 263, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 260, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);
про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року 16:54:51 за індексним номером запису - 22511411 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 268, виданий 01.07.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.).
В обґрунтування свого позову громадянин Ірландії ОСОБА_2 зазначив, що він є власником виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у м. Києві, літера А, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2008 року, яке було зареєстроване в КМ БТІ у встановленому законом порядку. Однак, в подальшому його майно стало об'єктом злочинних посягань та шляхом підроблення ряду документів було перереєстроване на інших підставних осіб. Після тривалих судових тяжб право власності ОСОБА_2 було поновлено 31.07.2014 року та відновлено арешт, який було накладено на це майно. Проте, згодом протиправними діями невстановлених осіб право власності позивача на вказане майно знов було порушене. Таке порушення сталося в тому числі і у зв'язку зі внесенням державним реєстратором Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Яковлевим Дмитром Васильовичем до державного реєстру на підставі підробленої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 12.06.2015 року запису про припинення обтяження та зняття арешту зі вказаного майна. Це дало змогу в подальшому незаконно відчужити спірні приміщенні на підставні фірми ТОВ «БРАУН та ДІР», TOB «ЕКО ФУД», TOB «ЕКІ ЛОГІСТІК», які зареєстровані в Угорщині. А згодом і протиправних дій приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про закриття розділу по об'єкту нерухомості - виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера А) та відкриття таких по трьом новим розділам, а саме: приміщенням першого, другого та третього поверхів виробничого комплексу за вказаною адресою. Отже, не погодившись із останніми діями відповідачів щодо його майна, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів для відновлення становища, що існувало до порушення та скасування протиправних записів державного реєстратора та нотаріуса як державного реєстратора у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Також у доповнення свого позову представник позивача повідомив суд про те, що документи, на підставі яких державним реєстратором Яковлевим Д.В. було прийнято оскаржуване рішення про скасування арешту на спірні приміщення, не містять резолюції керівництва про їх розподіл. На його думку реєстратору було достеменно відомо про те, що рішення Шевченківського суду м. Києва є підробленим. Адже арешт накладено на майно в рамках кримінального провадження, яке знаходиться у м. Києві, а зняли арешт у м. Дніпропетровську. Натомість Яковлев Д.В. як державний реєстратор мав виконати свій обов'язок та перевірити справжність документів, які йому подавались для проведення реєстраційних дій. Тому, протиправні дії державного реєстратора призвели до порушень - прав позивача як законного власника.
Крім того, протиправні дії приватного нотаріуса Павловської Г.О. також призвели до наявних порушень права власності ОСОБА_2. Адже відповідач-2 на підставі підробленої постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду вчинила протиправні дії щодо закриття та відкриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та провела реєстраційні записи на осіб, паспорта яких вважаються загубленими в зоні АТО, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. За словами позивача своїми діями нотаріус Павловська Г.О. фактично зруйнувала будівлю з фундаментами та створила групи приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, які знаходять у повітрі.
У судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача або його представників.
Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання також не з'явились, причини неявки суду не зазначили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Тому, з урахуванням положень ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що під час судового розгляду справи від представника третіх осіб Торгівельного та сервісного товариства з обмеженою відповідальністю «БРАУН ТА ДІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКІ ЛОГІСТІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД» - Мацкевича Дениса Анатолійовича надійшли ряд заяв, з приводу чого суд вказує таке.
Щодо заяви від 11.02.2016 року за вх. №6230/16 про виклик свідка.
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що треті особи вважають, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України. Раніше ними надавалась нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть позивача - ОСОБА_2 та ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2015 року, справа №753/7127/15, якою було закрито провадження у справі на цій підставі. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року, справа №804/9516/15, на цій же підставі закрито провадження у адміністративній справі №804/9516/15. Однак, після оскарження її в апеляційному порядку така була скасована на тій підставі, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2015 року, справа №753/7127/15, не набрала законної сили та насправді громадянин ОСОБА_2 є живим. Це підтверджується свідоцтвом Посольства України в Ірландії від 29.09.2015 року про посвідчення третім секретарем з консульських питань Посольства України в Ірландії Божко В.Ю. того факту, що ОСОБА_2 є живим і відповідно до його заяви проживає в м. Дубліні, Ірландія, особисто з'явився до Посольства о 12:00 годині 25.09.2015 року. В матеріалах справи міститься і копія його паспорта як громадянина Ірландії. Крім того, суд вказав на невідповідність імені особи, зазначеної у свідоцтві про смерть - «ОСОБА_2» та імені позивача - «ОСОБА_2». За твердженнями заявника, результат розгляду справи істотно вплине на права та інтереси третіх осіб - Торгівельного та сервісного товариства з обмеженою відповідальністю «БРАУН ТА ДІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКІ ЛОГІСТІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД». Адже їм може бути спричинена майнова шкода та порушені їх права як власників спірних нежитлових приміщень. Проте, з моменту придбання нерухомого майна - виробничого комплексу на території України особу власника іноземця - ОСОБА_2 встановлено не було, він не давав своїх особистих пояснень щодо нерухомого майна і невідомо чи це реальна особа. Тому, на підставі ст.7 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», ст. 69 КАС України просить суд з метою забезпечення прав третіх осіб викликати та допитати в судовому засіданні в якості свідка - позивача ОСОБА_2.
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити про те, що громадянин Ірландії ОСОБА_2 (податковий номер - НОМЕР_1, адреса проживання: АДРЕСА_2) є позивачем у справі, захист прав, свобод та інтересів якого становить предмет судового розгляду. На підставі положень ст.56, ст.58 КАС України він бере участь в адміністративному процесі через свого представника в Україні за довіреністю - громадянина України ОСОБА_12 (нотаріально засвідчені копії відповідних довіреностей містяться в матеріалах справи, а саме: від 18.04.2013 року, від 22.11.2013 року). Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2015 року у цій адміністративній справі вже було встановлено той факт, що відсутні належні докази того, що ОСОБА_2 помер. З урахуванням вимог ч. 1 ст.72 КАС України, суд бере до уваги встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, обставини справи щодо спростування факту смерті ОСОБА_2. Тому, у суду немає правових підстав для виклику та допиту позивача як свідка у розумінні ст.65 КАС України на підтвердження того факту, що він є живим.
Свої заяви від 29.02.2016 року за вх. №9000/16 та від 24.03.2016 року за вх. №906 про визнання обов'язковою явку позивача у судове засідання та від 01.03.2016 року за вх. №9154/16 про забезпечення доказів шляхом визнання обов'язковою явку позивача представник третьої особи також обґрунтовує тим, що особиста явка позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розвіє всі сумніви та встановить істину у справі за його безпосередньою участю у судовому засіданні. Проте, аналогічно до попереднього, суд зазначає, що позивач - ОСОБА_2 здійснив своє право щодо участі у судовому засіданні через свого представника за довіреністю (ст.56, ст.58 КАС України). А заява про забезпечення доказів шляхом визнання обов'язковою особисту явку позивача не є заявою про забезпечення доказів у розумінні ст.75 КАС України, оскільки вона була направлена на з'ясування обставин, які підтверджують або спростовують факт смерті позивача, а не вирішують питання забезпечення доказів у цій справі. Ці факти були встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, про що суд зазначив вище. Отже, розглядувані заяви є такими, що задоволенню не підлягають.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що громадянин Ірландії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (літера А), що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2008 року. Цей комплекс було зареєстроване в КМ БТІ у встановленому законом порядку.
Однак, в подальшому вказане майно стало об'єктом злочинних посягань та шляхом підроблення ряду документів було перереєстроване на інших підставних осіб.
Так, слідством було встановлено, що невстановлені особи підробили акт проведення прилюдних торгів нерухомого майна від 26 грудня 2011 року, на яких нібито за гроші в сумі 15250000,00грн. громадянину ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, було продано виробничий комплекс (літера А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить громадянину ОСОБА_2
На підставі підробленого акту прилюдних торгів нерухомого майна невстановлена особа 30 березня 2012 року посвідчила у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шпитьковської С.В. свідоцтво про право власності на вказаний виробничий комплекс. Вказане свідоцтво було зареєстроване в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 23 квітня 2012 року.
Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, невстановлена особа 08 травня 2012 року в офісі приватного нотаріуса Коновалової Е.А. уклала нотаріальний договір купівлі-продажу, відповідно до якого за гроші в сумі 9929358,00грн. продала вказаний виробничий комплекс ОСОБА_16
Таким чином, внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб цей виробничий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 (літера А), було відчужено та порушено право приватної власності позивача.
2 липня 2012 року на вказаний виробничий комплекс було накладено арешт на підставі постанови заступника начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві про накладення арешту на майно №60-3574, копії постанови направлені в Першу київську державну нотаріальну контору та KM БТІ.
Як зазначив позивач, на початку липня 2012 року від працівника Першої київської державної нотаріальної контори Кушельова Ю.В. стало відомо, що невстановлена особа намагалась зняти арешт зі вказаного виробничого комплексу, надавши постанову про скасування постанови про накладення арешту на майно від імені ОСОБА_18 У цей же день в приміщенні Першої київської державної нотаріальної контори, слідчим було вилучено: постанову про скасування постанови про накладення арешту на майно від 11 липня 2012 року, підписану від імені заступника начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ОСОБА_18, скріплена гербовою печаткою Шевченківського районного управління; супровідний лист, яким на виконання направляється постанова про скасування постанови про накладення арешту на майно, з відбитком кутового штампу Шевченківського районного управління; копія витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.
Згодом було встановлено, що вказана постанова про скасування постанови про накладення арешту на майно від 11 липня 2012 року по кримінальній справі не виносилась, на виконання нікому не направлялась, по своїй суті не відповідає дійсності і є підробленою.
В подальшому кримінальну справу по факту заволодіння майном ОСОБА_2 було направлено в Печерське РУ ГУ MBС України в м. Києві, де за згодою прокуратури району кримінальна справа була закрита, а постанова про накладення арешту на майно, винесена заступником начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ MBС України в м. Києві - Болюбаш Є.В., - скасована.
Вказані злочинні дії дали змогу створити ТОВ «РКК», засновником якого став ОСОБА_20 До складу засновників увійшла і невстановлена особа, яка використовувала документи ОСОБА_16 з переклеєною фотокарткою, зробивши внесок в статутний капітал вказаним приміщенням, a саме: виробничим комплексом, загальною площею 3863,5 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Златовусівська, 23а (літера А). В подальшому ця невстановлена особа, яка використовувала паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_16 з переклеєною в ньому фотокарткою, вийшла зі складу засновників ТОВ «РКК», продавши свою долю ОСОБА_20 за гроші в сумі 10 гривень.
31 травня 2013 року між ПАТ «ФІНАНС БАНК» та ОСОБА_20 було укладено кредитний договір №1305-Ф на строк до 20 травня 2016 року.
Також 31 травня 2013 року між ПАТ «ФІНАНС БАНК» та ТОВ «РКК» було укладено договір іпотеки №5153, за яким ТОВ «РКК» передало вищевказане нерухоме майно в іпотеку ПАТ «ФІНАНС БАНК». Договір іпотеки посвідчувала приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року у справі №2610/17340/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 травня 2013 року у справі №22-ц/796/5620/2013 і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року по справі №6-31225св14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_13, ОСОБА_16, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шпитковська Сабіна Валеріївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Есталіна Анатоліївна, скаржник - ПАТ «ФІНАНС БАНК» про визнання правочинів недійсними, позов задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 30 березня 2012 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шпитковською С.В., яке посвідчує, що ОСОБА_13 належить на праві власності нерухоме майно, зареєстроване в реєстрі за №990.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2013 року по справі №761/5858/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у справі №6-31224св14 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РКК», ПАТ «ФІНАНС БАНК», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_13, ОСОБА_16, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, позов задоволено частково. Суд вирішив витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «РКК» на користь ОСОБА_2 спірне нерухоме майно.

При цьому суд відмовив у визнанні за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно з мотивів того, що нерухоме майно належить йому на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2008 року і він права власності не втрачав.

Отже, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_2 є єдиним власником спірного нерухомого майна, яке належить йому на праві власності. Своє право позивач не відчужував і не втрачав. Тимчасово незаконними володільцями нерухомого майна стали ОСОБА_13, ОСОБА_16 і ТОВ «РКК».

ОСОБА_2 витребував як власник своє нерухоме майно у ТОВ «РКК» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2013 року по справі №761/5858/13-ц.

Державним реєстратором ГУЮ у м. Києві були внесені відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: 31 липня 2014 року поновлено право власності ОСОБА_2, а право власності за ТОВ «РКК» скасоване, у зв'язку з цим, договір іпотеки №5153 від 31 травня 2013 року, укладений між ПАТ «ФІНАНС БАНК» та ТОВ «РКК» вважається нікчемним.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року у цивільній справі №753/4952/14-ц за позовом ПАТ «ФІНАНС БАНК» до ОСОБА_20, ТОВ «РКК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_20 на користь ПАТ «ФІНАНС БАНК» 6518533,40 грн. заборгованості за кредитним договором №1305-Ф від 31 травня 2013 року, 3654,00грн. судового збору, 1538,46грн. витрат, пов'язаних з викликом відповідачів до суду всього на суму - 6523725,90грн.

У задоволенні частини позову ПАТ «ФІНАНС БАНК» до ОСОБА_20, ТОВ «РКК» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2013 року, провадження №22- ц/796/9315/14, апеляційну скаргу ПАТ «ФІНАНС БАНК» задоволено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову до ТОВ «РКК» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено нове рішення, яким ці вимоги задоволено.

Суд вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_20 за кредитним договором №1305-Ф від 31 травня 2013 року станом на 11 березня 2014 року в сумі 6518533,40 грн. звернути стягнення на виробничий комплекс (літера А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 3863,5 кв.м. (номер земельної ділянки 88:147:0054), та належить ТОВ «РКК» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 квітня 2013 року, індексний номером запису - 2599820, виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві (витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2600142, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - ) на користь ПАТ «ФІНАНС БАНК» (код ЄДРПОУ - 19193869) шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, яка буде встановлена на підставі відповідної оцінки на час проведення продажу, в іншій частині - залишено без змін.

ПАТ «ФІНАНС БАНК» подав заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні. В результаті чого ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2015 року у справі №753/2166/15-ц було задоволено заяву ПАТ «ФІНАНС БАНК» про заміну сторони у виконавчому провадженні та замінено боржника ТОВ «РКК» на громадянина Ірландії ОСОБА_2, змінено спосіб виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.07.2014 року у справі №753/4952/14-ц (апеляційне провадження №22-ц/796/9315/2014), дозволено ПАТ «ФІНАНС БАНК» застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Однак, відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 18 березня 2015 року, індексний номер витягу - 35075815, було встановлено, що 06 березня 2015 року право власності ОСОБА_2 на вищевказаний об'єкт нерухомості знову було порушене.

Адже група невстановлених осіб на підставі підробленого рішення Шевченківського районного суду м. Києва №1040/20076/15 від 13 лютого 2015 року звернулась до Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області і реєстратором Бойко В.Г. було знято арешт з нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та об 11 годині 35 хвилин, використовуючи теж саме підроблене рішення Шевченківського районного суду м. Києва, справа №1040/20076/15, від 13 лютого 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області було знято арешт з нерухомого майна, накладеного СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

По даному факту Ірпінським МВ ГУ МВС України в м. Києві було відкрите кримінальне провадження №0000580 за ст.356 КК України.

Згідно відповіді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року справа №1040/20076/15 в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва не перебувала та рішення по такій справі не виносились. Тому вказаного рішення суду взагалі не існує, а наданий екземпляр є підробленим.

Також постановами Київського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 року, справа №810/1448/15 (набрала законної сили станом на 02.07.2015 року) та від 24.06.2015 року, справа №810/2399/15 (набрала законної сили станом на 25.07.2015 року) були визнані протиправними та скасовані рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучанського міського управління юстиції Київської області Бойко Вікторії Григорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19848966 від 06.03.2015 року та №19849767 від 06.03.2015 року про скасування арешту, накладеного Державною виконавчою службою Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зобов'язано Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області відновити в ЄДР записи про обтяження - накладення арешту на майно від 08.07.2013 року №3745254 та від 17.12.2013 року № 6520297.

У цей же день 06 березня 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна о 17 годині 55 хвилин припиняє право власності ОСОБА_2 та на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва, яке не набрало законної сили, а також при наявності арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який вона наклала 31 травня 2013 року по договору іпотеки, уклала договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу до 06 квітня 2015 року на суму 6504000,00 грн. виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (літера А), де продавцем виступає ПАТ «ФІНАНС БАНК», а покупцями в рівних долях - ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_10, виданий 03 квітня 1997 року, Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області); ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11, виданий 24 травня 2014 року, Артемівським РВ у м. Луганську УДМСУ Луганській області); ОСОБА_24 (РНОКПП НОМЕР_5, паспорт громадянина України серії НОМЕР_12, виданий 22 липня 2003 року, Ленінським РВ УМВС України в Луганській області).

Крім того, встановлено, що від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності, посвідченої 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, діяв громадянин ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_6, паспорт громадянина України серії НОМЕР_13, виданий Чуднівським РВ УМВ України в Житомирській області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченої 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною, діяв громадянин ОСОБА_27, ідентифікаційний код - НОМЕР_7, паспорт громадянина України серії НОМЕР_14, виданий Подільським РУ ГУМВС України в м. Києві, 22 серпня 2000 року, проживає за адресою: АДРЕСА_3; від імені ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої 17 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_25, діяв громадянин ОСОБА_28, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код - НОМЕР_8, паспорт громадянина України серії НОМЕР_15, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 15 березня 2015 року, проживає за адресою: АДРЕСА_4.

11 березня 2015 року нотаріус Верповська Олена Володимирівна о 14 годині 42 хвилини зареєструвала зміни підстав виникнення права власності на вказаний об'єкт нерухомості, додавши договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер р№1317, виданий 06 березня 2015 року та договір про внесення змін та доповнень №1, серія та номер р№1331, виданий 11 березня 2015 року, видаливши договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який укладається на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, серія та номер р№1317, виданий 06 березня 2015 року.

Вищевикладені обставини справи також були встановлені і у рішеннях суду, які набрали законної сили, а саме: постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року, справа №810/1448/15 (набрала законної сили станом на 02 липня 2015 року), постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, справа №810/2399/15 (набрала законної сили станом на 25 липня 2015 року) та підтверджуються матеріалами справи.

Тому, у відповідності до положень ч.1 ст.72 КАС України, суд бере до уваги зазначені вище обставини як такі, що не потребують доказування в рамках розглядуваної адміністративної справи.

За поясненнями представника позивача - ОСОБА_12, дізнавшись про протиправні дії вищевказаних осіб, він звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ПАТ «ФІНАНС БАНК» і ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_24 06 березня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №1317.

Втім, ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_24, не дивлячись на це, 02 квітня 2015 року звернулись до державного реєстратора Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві Максименко Лесі Анатоліївни із ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 31 березня 2015 року про накладення арешту на спірне майно, на підставі якої вказаний державний реєстратор наклала арешт.

Згодом невстановлена особа звернулась із заявою до державного реєстратора Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича про припинення обтяження та зняття арешту зі спірного майна, яке знаходиться у м. Києві.

25 червня 2015 року о 16:09:34 годині державний реєстратор Яковлев Дмитро Васильович прийняв заяву від не уповноваженої особи та о 16 годині 11 хвилин на підставі підробленої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 12 червня 2015 року вніс до реєстру запис про припинення обтяження та зняв арешт зі спірного майна.

За твердженнями позивача такі протиправні дії відповідача-1 в подальшому призвели до незаконного відчуження спірних приміщень на підставні фірми ТОВ «БРАУН та ДІР», TOB «ЕКО ФУД», TOB «ЕКІ ЛОГІСТІК», які зареєстровані в Угорщині.

Факт підроблення вищевказаної ухвали суду було встановлено та підтверджено, з урахуванням відомостей, повідомлених листом Шевченківського районного суду м. Києва №28390/01-11/15-Вих/К-310 від 03 червня 2015 року про надання інформації щодо винесення ухвали Шевченківським районним судом м. Києва №761/9035/15 від 12 червня 2015 року, відповідно до якого за вказаним номером справи в автоматизованій системі документообігу Шевченківського районного суду м. Києва міститься лише ухвала слідчого судді від 31 березня 2015 року про накладення арешту, проте відсутня ухвала Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 12 червня 2015 року про припинення обтяження та зняття арешту зі спірного майна - виробничий комплекс (літера А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 3863,5 кв.м. Тобто, ухвали Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 12 червня 2015 року про зняття арешту зі спірного майна не існує і вона є підробленою.

У позові представник позивача оскаржує протиправні дії державного реєстратора Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича, який не виконав своїх обов'язків у повному обсязі та не перевірив достовірність існування вказаної ухвали Шевченківського районного суду м. Києва №761/9035/15-к від 12.06.2015 року про зняття арешту, хоча вказана інформація є відкритою та знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті ЄДРСР.

Отже, з приводу позовних вимог про визнання неправомірними дій та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича від 25.06.2015 року щодо припинення обтяження та зняття арешту зі спірного майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера А, за індексним номером запису - 22388467 від 25.06.2015 року о 16:11:03, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою.

Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Державна реєстрація речових прав, похідних від права власності, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення може здійснюватися нотаріусом незалежно від нотаріального посвідчення договору, на підставі якого виникає таке право.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна.

Як вже було встановлено судом вище, місцезнаходження спірного майна - АДРЕСА_1, літера А. Оспорюваний запис про припинення обтяження цього майна, а саме зняття арешту нерухомого майна було проведено державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлевим Дмитром Васильовичем. Спірний запис було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2015 року, справа №761/9035/15-к, якою знято арешт зі спірного нерухомого майна накладений попередньо. Втім, ця ухвала суду не може бути підставою для проведення будь-яких реєстраційних дій, адже є підробленою. Цей факт є встановленим, про що зазначалось вище, та доказуванню не підлягає.

Статтями 8 та 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені повноваження органу державної реєстрації прав та державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Так, орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Умови оплати праці державного реєстратора визначаються Кабінетом Міністрів України згідно із законодавством.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно положень ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі - постанова №868) уповноважена особа - це особа, якій на підставі договору або іншого документа, визначеного законодавством, надано повноваження щодо подання документів для проведення державної реєстрації прав.

Прийом документів - це перевірка наявності документа про сплату адміністративного збору та/або документа, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), відповідності розмірів внесеної плати законодавству, безпосереднє прийняття заяви шляхом реєстрації в базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав, виготовлення електронних копій документів, поданих разом із заявою, шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав.

Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі, коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього.

Рішення державного реєстратора оформляється за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Заявник під час подання заяви особисто пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, документ, що посвідчує його особу.

Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє.

У разі вилучення у громадянина України паспорта громадянина України у зв'язку з отриманням дозволу для виїзду за кордон на постійне проживання документом, що посвідчує особу громадянина України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про постійне проживання за кордоном.

У разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, пред'являється документ, що підтверджує її повноваження, та подається його копія, засвідчена в установленому порядку.

Під час подання заяви шляхом надсилання поштою справжність підпису заявника засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат».

У разі подання заяви шляхом надсилання поштою органом державної влади чи органом місцевого самоврядування (їх посадовими особами) підпис заявника скріплюється печаткою відповідного органу (посадової особи).

Згідно ч.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною другою цієї статті передбачено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі:

1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном;

2) рішень судів, що набрали законної сили;

3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно.

Пунктом 37 постанови №868 також визначено документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Такими документами є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Тобто, якщо розглядати рішення суду як підставу реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно, то у будь-якому разі таке рішення суду повинно набрати законної сили та відповідати дійсності.

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має можливість ознайомитися з текстами судових рішень за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет, що знаходить на офіційному веб-порталі судової влади за адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Реєстр забезпечує безоплатний доступ до текстів судових рішень судів загальної юрисдикції за вилученням: імен (імені, по батькові, прізвища) фізичних осіб; адрес місця проживання або перебування фізичних осіб, номерів телефонів чи інших засобів зв'язку, адрес електронної пошти, ідентифікаційних номерів (кодів); реєстраційних номерів транспортних засобів; іншої інформації, що дає можливість ідентифікувати фізичну особу; відомостей для забезпечення нерозголошення яких було прийнято рішення справи в закритому судовому засіданні.

Крім того, у ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначені підстави для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Тож, ключовим моментом тут є те, що у разі реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення суду до виконання приймається рішення суду, яке набрало законної сили та є достовірним, відповідає дійсності. Тобто, перевірка всіх цих відомостей належить до повноважень державного реєстратора, який і розглядає подані заявником документи. Також державний реєстратор повинен перевіряти особу заявника та обсяг його повноважень, підтверджених належним чином.

Однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, закон називає розміщення об'єкта нерухомого майна на території іншого органу державної реєстрації прав. Як вже було встановлено вище, спірний виробничий комплекс знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Златоустівська, 23а, літера А, а оскаржувані дії були здійснені державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області у м. Дніпропетровську.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.06.2015 року №22388467, за яким останній вирішив провести державну реєстрацію обтяження - арешт нерухомого майна на спірний виробничий комплекс обтяжувач - Шевченківський районний суд м. Києва, особа, в інтересах якої встановлено обтяження - Слідчий відділ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Хоча такий арешт вже було попередньо накладено на вказане майно іншим державним реєстратором Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві - Максименко Лесею Анатоліївною на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва за №761/9035/15-к від 31.03.2015 року. Відомості про це містяться в реєстрі, про що відповідач-1 не міг не знати, тим більше, що на ньому лежить обов'язок щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Натомість у Державний реєстр речових прав на нерухоме майна відповідач-1 вніс спірний запис про реєстрацію рішення від 25.06.2015 року №22388467, яким припинив обтяження - арешт спірного нерухомого майна на підставі описаного рішення.

Втім, він не надав суду будь-яких пояснень щодо законності проведення таких дій. Також суд не вбачає підстав для визнання їх такими, що вчинені внаслідок будь-яких технічних помилок.

Суд, приймаючи до уваги той факт, що державний реєстратор Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлев Дмитро Васильович не виконав свої посадові обов'язки у повному обсязі, порушив порядок проведення реєстраційних дій, а саме порушив порядок припинення обтяжень, тому спірний запис щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішення від 25.06.2015 року про припинення обтяження та зняття арешту з виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв. м. (літера А), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за індексним номером запису - 22388467 від 25.06.2015 року, є протиправно внесеним та підлягає скасуванню, а попередній відновленню. Отже, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення розглядуваної позовної вимоги.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дії та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису: про закриття розділу про об'єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) по АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 0; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 263, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 260, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року 16:54:51 за індексним номером запису - 22511411 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 268, виданий 01.07.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.), суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено судом вище, за нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі, коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди.

Згідно зі ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється.

Так, відповідачем-2 було вчинено дії щодо посвідчення договорів купівлі-продажу об'єктів спірного нерухомого майна, яке знаходиться у м. Києві.

Ці договори було укладено між ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_24, (продавці) та ТОВ «ЕКІ ЛОГІСТІК», ТОВ «ЕКО ФУД», ТОВ «БРАУН та ДІР» (покупці), за якими продавці передавали у власність (продавали) групи приміщень «1», «2», «3», загальною площею 1047,00 кв. м., загальною площею 1091,00 кв. м., 1725,50 кв. м. приміщення першого, другого, третього поверхів виробничого комплексу (літ. А), що відчужуються за договором та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно.

Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про нотаріат» посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

У відповідності до положень ч.2 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: 1) знищення об'єкта нерухомого майна; 2) поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна.

Натомість приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна в порушення норм чинного законодавства України 25.06.2015 року о 16:31, не маючи на це достатнього обсягу повноважень закрила розділ по об'єкту нерухомості - виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера А), на підставі прийнятого нею рішення про закриття розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке прийняла годиною пізніше, тобто 25.06.2015 року о 17:15, індексний номером запису - 22393035.

Крім того, відповідач-2 здійснила внесення до Державного реєстру відомостей про створення трьох нових розділів, а саме: групи приміщень першого, другого, третього поверхів виробничого комплексу (літ. А) по вул. Златоустівська в м. Києві. Натомість за твердженнями позивача таких поверхів не існує, тому вони знаходяться у повітрі.

Слід також зазначити, що підставою для внесення до Державного реєстру таких записів слугувало не існуюче у дійсності рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року, справа №804/9097/15, за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_9 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О. про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити дії. В матеріалах справи міститься копія такого рішення суду.

Втім, за даними Діловодства спеціалізованого суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду такої адміністративної справи за №804/9097/15 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_9 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О. про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити дії - не значиться, будь-яких рішень суду з цього приводу не виносилось. За №804/9097/15 міститься зовсім інша справа, між іншими сторонами спору та з приводу іншого предмета спору. Тому, така постанова суду не вважається належним доказом у розумінні ст.ст.69, 70 КАС України та не приймається судом до уваги.

Враховуючи те, що жодна зі сторін, які укладали спірні правочини, не зареєстрована в м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області, а майно знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, внесення записів про державну реєстрацію договорів купівлі-продажу об'єктів спірного нерухомого майна, здійснене приватним нотаріусом Павловською Г.О. внаслідок порушення Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, дії відповідача-2 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності записів про закриття розділу про об'єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) по АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 0, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо трьох створених поверхів спірного виробничого комплексу за договором купівлі-продажу є протиправними та такі записи підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Натомість ані відповідачі, ані треті особи не надали суду належних пояснень та письмових доказів щодо предмета спору, не навели підстав правомірності проведених дій, не повідомили суду щодо своєї правової позиції з приводу заявлених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити цей адміністративний позов у повному обсязі.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, з урахуванням рішення суду про задоволення позову у повному обсязі, сплачена представником позивача - ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_9) сума судового збору у розмірі - 73,08грн. (квитанція від 20.07.2015 року) підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича щодо внесення на підставі рішення від 25.06.2015 року №22388467 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 25.06.2015 року о 16:11:03 про припинення обтяження та зняття арешту з виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв. м. (літера А), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати запис від 25.06.2015 року о 16:11:03 про припинення обтяження та зняття арешту з виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв. м. (літера А), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внесений на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Дмитра Васильовича від 25.06.2015 року №22388467.

Визнати протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення на підставі рішень про закриття розділів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи та про державну реєстрацію прав та їх обтяжень записів:

- про закриття розділу про об'єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) по АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 0;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 263, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 260, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року 16:54:51 за індексним номером запису - 22511411 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 268, виданий 01.07.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.).

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису:

- про закриття розділу про об'єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) по АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 0;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 263, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 року 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 260, виданий 27.06.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.);

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 року 16:54:51 за індексним номером запису - 22511411 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 268, виданий 01.07.2015 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.).

Присудити з Державного бюджету України на користь представника позивача - ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_9) суму судового збору у розмірі - 73,08грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 25 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник