Справа № 820/796/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 квітня 2016 р. №820/796/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - Косяченка Є.С.,

представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року про сплату 105223,00 грн. податку на прибуток приватних підприємств і штрафних (фінансових) санкцій 26305,75 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року про сплату 182491,00 грн., податку на додану вартість і штрафних (фінансових) санкцій 45622,75 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки підприємства не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам та є незаконними, а винесені за його наслідками податкові повідомлення - рішення № від 18.02.2016 року та № від 18.02.2016 року, є такими, що підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 38630577 ( т.1 а.с.9-10).

Фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" ( ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11.03.2013 року по 30.09.2015 року, результати якої викладені в акті перевірки від 05.02.2016 року № 33/20-40-22-03-07/38630577 ( т.1 а.с.11-57).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено наступні порушення:

-пп. 138.1.1. п. 138.1, пп. 138.10.3 п. 138.10 ст.138 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток усього на суму 105223 грн., у т.ч. у 2014 року в сумі 105223 грн.;

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 ПК України - позивачем було занижено суму ПДВ у розмірі 182491 грн.;

- п.2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 - оприбуткування у касах готівки в сумі 2000 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 05.02.2016 року № 33/20-40-22-03-07/38630577, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 131527,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 105223,00 грн., за штрафними ( фінансовими) санкціями - 26305,75 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 228113,75 грн., у т.ч. за основним платежем - 182491,00 грн., за штрафними ( фінансовими) санкціями - 45622,75 грн. ( т.1 а.с.58-59).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ".

Так між ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (далі за текстом - ТОВ "СМТ") (Покупець) 03.11.2014 року укладено договір поставки № 25, предметом якого є купівля деревини, (п. 1.1.). Згідно умов договору Постачальник зобов'язаний передати у власність Покупцю деревину ( надалі - Товар) у строк та на умовах, викладених у договорі, а Покупець зобов'язаний прийняти та сплатити у відповідності до умов договору (т.2 а.с. 49-50).

Відповідно до умов цього договору ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ" було продано та поставлено товар партіями на підставі наступних видаткових накладних ( т.2 а.с. 51- 70):

- № 7 від 03.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р7 від 03.11.2014р.;

- № 11 від 04.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р11 від 04.11.2014р.;

- №24 від 06.11.14р., що підтверджується ТТН № Р24 від 06.11.2014р.;

- № 51 від 11.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р51 від 11.11.2014р.;

- № 65 від 13.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р65 від 13.11.2014р.;

- № 86 від 18.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р86 від 18.11.2014р.;

- № 87 від 18.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р87 від 18.11.2014р.;

- № 92 від 19.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р92 від 19.11.2014р.;

- № 136 від 27.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р136 від 27.11.2014р.;

- № 142 від 28.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р142 від 28.11.2014р.

Усього за перевіряємий період за договором ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ" поставив товару на суму 323377,56грн., на підставі чого були виписані наступні податкові накладні: № 7 від 03.11.2014р.; № 11 від 04.11.14р.; № 24 від 06.11.2014р.; № 51 від 11.11.2014р.; № 65 від 13.11.2014р.; № 86 від 18.11.2014р.; № 87 від 18.11.2014р.;№ 92 від 19.11.2014р.; № 136 від 27.11.2014р.; № 142 від 28.11.2014р. ( т.2 а.с.71-80).

ТОВ "СМТ" після отримання товару, розрахувався у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками ( т.2 а.с. 81-83).

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

Товар отриманий від контрагента було реалізовано Державному підприємству заводу "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник) з яким ТОВ "СМТ" (Учасник) було укладено договір № 238-13/44-ВК від 02.06.2014р. (т.2 а.с.84-86). Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору позивач зобов'язався поставляти продукцію в порядку та на умовах договору, найменування, кількість та ціна якої вказується у Специфікації (Додатку № 1 договору).

Відповідно до умов договору № 238-13/44-ВК від 02.06.2014р. та Специфікації, товар було продано та поставлено ДП Завод ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» на підставі видаткових накладних та довіреностей на отримання ТМЦ (т.2 а.с.87-110):

- № 179 від 03.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р 179 від 03.11.2014р.;

- № 181 від 04.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р181 від 04.11.2014р.;

- № 187 від 06.11.2014 р., що підтверджується ТТН № Р187 від 06.11.2014р.;

- № 191 від 11.11.2014р., що підтверджується ТТН №Р 191 від 11.11.2014р.;

- № 195 від 13.11.2004р., що підтверджується ТТН № Р195 від 13.11.2014р.;

- № 197 від 18.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р197 від 18.11.2014р.;

- № 198 від 18.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р198 від 18.11.2014р.;

- № 204 від 19.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р204 від 19.11.2014р.;

- № 214 від 27.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р214 від 27.11.2014р.;

- №215 від 28.11.2014р., що підтверджується ТТН № Р215 від 28.11 2014р.

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений ДП Завод "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "РОКДЕЙЛ".

Так, між ТОВ "РОКДЕЙЛ" ( Постачальник) та ТОВ "СМТ" ( покупець), 07.07.2014 року укладено договір поставки № 8, предметом якого є купівля металопрокату (п. 1.1.). Постачальник зобов'язаний передати у власність Покупцю металопрокат (надалі - Товар) у строк та на умовах, викладених у договорі, а Покупець зобов'язаний прийняти та сплатити його вартість у відповідності до умов договору (т.2 а.с.111-112).

Відповідно до умов цього договору ТОВ "РОКДЕЙЛ" було продано та поставлено товар партіями на підставі наступних видаткових накладних (т.2 а.с. 113-116):

- № 33 від 04.08.2014р., що підтверджується ТТН № Р33 від 04.08.2014р.;

- № 47 від 05.08.2014р., що підтверджується ТТН № Р47 від 05.08.2014р.

Усього за перевіряємий період за договором ТОВ "РОКДЕЙЛ" поставив товару на загальну суму 70083,82 грн., на підставі чого були виписані наступні податкові накладні: № 33 від 04.08.2014р.; № 47 від 05.08.2014р. (т.2 а.с.117-118).

Розрахунок за вказаним договором відбувся у безготівковій формі у повному обсязі (т.2 а.с.119-121).

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

Товар отриманий від контрагента було реалізовано Державному підприємству заводу "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник) з яким ТОВ "СМТ" (Учасник) було укладено договір № 238-16-9-ВК від 10.06.2014р. (т.2 а.с.122-124). Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору позивач зобов'язався поставляти продукцію в порядку та на умовах договору, найменування, кількість та ціна якої вказується у Специфікації (Додатку № 1 договору).

Відповідно до умов договору № 238-16-9-ВК від 10.06.2014р та Специфікації, товар було продано та поставлено ДП Завод "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" на підставі видаткових накладних та довіреностей на отримання ТМЦ (т.2 а.с. 125 - 129):

- № 64 від 04.08.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 64 від 04.08.2014 р.;

- № 67 від 05.08.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 67 від 05.08.2014 р.

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений ДП Завод "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "АЛЕРТОН".

Так, між ТОВ "АЛЕРТОН" (Постачальник) та ТОВ "СМТ" (покупець), 01.09.2014 року укладено договір поставки № 01/09, предметом якого є купівля деревини (п. 1.1.). Постачальник зобов'язаний передати у власність Покупцю металопрокат (надалі - Товар) у строк та на умовах, викладених у договорі, а Покупець зобов'язаний прийняти та сплатити його вартість у відповідності до умов договору (т.2 а.с.130-131).

Відповідно до умов цього договору ТОВ "АЛЕРТОН" було продано та поставлено товар партіями на підставі наступних видаткових накладних (т.2 а.с. 132-153):

- № 1 від 02.09.2014, що підтверджується ТТН № Р1 від 02.09.2014р.;

- № 2 від 03.09.2014, що підтверджується ТТН № Р2 від 03.09.2014р.;

- № 3 від 03.09.2014, що підтверджується ТТН № РЗ від 03.09.2014р.;

- № 4 від 04.09.2014, що підтверджується ТТН № Р4 від 04.09.2014р.;

- № 5 від 09.09.2014, що підтверджується ТТН № Р5 від 09.09.2014р.;

- № 6 від 09.09.2014, що підтверджується ТТН № Р6 від 09.09.2014р.;

- №7 від 10.09.2014, що підтверджується ТТН № Р7 від 10.09.2014р.;

- № 8 від 15.09.2014, що підтверджується ТТН № Р8 від 15.09.2014р.;

- № 9 від 18.09.2014, що підтверджується ТТН № Р9 від 18.09.2014р.;

- № 10 від 18.09.2014, що підтверджується ТТН № Р10 від 18.09.2014р.;

- № 11 від 25.09.2014, що підтверджується ТТН № Р11 25.09.2014р.

Усього за перевіряємий період за договором ТОВ "АЛЕРТОН" поставив товару на загальну суму 279154,25 грн., на підставі чого були виписані наступні податкові накладні: № 21 від 02.09.2014р.; № 41 від 03.09.2014р.; № 42 від 03.09.2014р.; № 61 від 04.09.2014р.; № 123 від 09.09.2014р.; № 124 від 09.09.2014р.; № 144 від 10.09.2014р.; № 212 від 15.09.2014р., № 267 від 18.09.2014р., № 268 від 18.09.2014р.; № 370 від 25.09.2014р. (т.2 а.с.154-164).

Розрахунок за вказаним договором відбувся у безготівковій формі у повному обсязі (т.2 а.с.165-166).

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

Товар отриманий від контрагента було реалізовано Державному підприємству заводу "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" (Замовник) з яким ТОВ "СМТ" (Учасник) було укладено договір № 238-13/44-ВК від 02.06.2014р. (т.2 а.с.167-169). Згідно п. 1.1. вищезазначеного договору позивач зобов'язався поставляти продукцію в порядку та на умовах договору, найменування, кількість та ціна якої вказується у Специфікації (Додатку № 1 договору).

Відповідно до умов договору № 238-13/44-ВК від 02.06.2014р. та Специфікації, товар було продано та поставлено ДП Завод "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" на підставі видаткових накладних та довіреностей на отримання ТМЦ (т.2 а.с. 170- 194):

- № 110 від 02.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 110 від 02.09.2014 р.;

- № 111 від 03.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 111 від 03.09.2014 р.;

- № 112 від 03.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 112 від 03.09.2014 р.;

- № 115 від 04.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 115 від 04.09.2014 р.;

- № 120 від 09.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 120 від 09.09.2014 р.;

- № 124 від 09.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 124 від 09.09.2014 р.;

- № 125 від 10.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 125 від 10.09.2014 р.;

- № 133 від 15.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 133 від 15.09.2014 р.;

- № 139 від 18.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 139 від 18.09.2014 р.;

- № 140 від 18.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 140 від 18.09.2014 р.;

- № 143 від 25.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р 143 від 25.09.2014 р.

Товар згідно вищезазначених накладних був поставлений ДП Завод "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" автомобільним транспортом, що підтверджується вищевказаними товарно-транспортними накладними.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "БЕКАР-М".

Так, 02.09.2014 року між ТОВ "СМТ" (замовник) та ТОВ "БЕКАР-М" укладено договір доручення № 9-послуга (т.1 а.с. 86-87). Відповідно до умов вищезазначеного договору Виконавець бере на себе зобов'язання по здійсненню транспортного експедирування вантажу та організації виконання визначених договором транспортно-експедиційних та інших послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу на території України.

З приводу вказаної угоди представник позивача пояснив, що вказане придбання послуг прямо пов'язано із здійсненням господарської діяльності ТОВ "СМТ". Оскільки позивач має великий обсяг поставок товару (продукції), водночас власних транспортних засобів для здійснення перевезення вантажів не має, а по взятим на себе зобов'язанням контрагентами-покупцями ТОВ "СМТ" зобов'язано поставити товар власними силами та за свій рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що виконавець, отримував від замовника щоденні заявки - доручення на підставі яких здійснював транспортне експедирування вантажу придбаного від контрагентів - постачальників Замовника, розвантаження/навантаження вантажу та його зважування, який надійшов на адресу ТОВ "СМТ", що відображено у щоденних звітах про виконану роботу, після наданих послуг між сторонами були підписані акти здачі - прийняття послуг (т.1 а.с.88-141), на підставі чого були виписані податкові накладні № 44 від 03.09.2014 р.; № 45 від 03.09.2014р.; № 66 від 04.09.2014р.; № 67 від 04.09.2014р.; № 107 від 08.09.2014р.; № 108 від 08.09.2014.; № 126 від 09.09.2014р.; № 127 від 09.09.2014р.; № 128 від 09.09.2014р.; № 129 від 09.09.2014р.; № 145 від 10.09.2014р.; № 146 від 10.09.2014р.; № 165 під 11.09.2014р.; № 166 від 11.09.2014р.; № 228 віл 16.09.2014р.; № 229 від 16.09.2014р.; № 266 від 18.09.2014р.; № 267 від 18.09.2014р.; № 329 від 23.09.2014р.; № 330 від 23.09.2014р. (т.1 а.с.142-161).

Сплата за договором здійснювалась шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджується банківськими виписками ( т.1 а.с. 162-164).

Вантаж, з приводу якого була укладена угода з ТОВ "БЕКАР-М", було отримано ТОВ "СМТ" від таких контрагентів:

- ТОВ "АВ МЕТАЛ ГРУП", за договором № ХЧМ264 від 18.06.2014 року, на підставі видаткових накладних: № 8215 від 03.09.2014р., що підтверджується ТТН № АВ0012704 від 03.09.2014 р.; № 8221 від 03 09.2014р., що підтверджується ТТН № АВ0012707 від 03.09.2014 ( т.1 а.с. 165-170);

- ТОВ "МД ІСТЕЙТ", за договором № 24 ОД/ХР/14 від 09.07.2014р., на підставі наступних видаткових накладних РН8-000530 від 18.09.2014 року, що підтверджується ТТН № РН 311.530 від 18.09.2014р.; № РН8-000448, РН8-000447 та РН8-000446 від 11.09.2014 р., що підтверджується ТТН № РН 311.446 від 11.09.2014р.; № РН8-000406 від 08.09.2014р., що підтверджується ТТН № РН 311.406 від 08.09.2014р.; № РН8-000363 від 03.09.2014р., що підтверджується ТТН № РН 311.363 від 03.09.2014 р. (т.1 а.с. 171-183);

- ТОВ "МД ГРУП ХАРКІВ", за договором № П-2014/06-45 від 12.06.2014р.. на підставі видаткової накладної № 2349 від 18.09.2014р., що підтверджується ТТН № РН 010.2349 від 18.09.2014р. (т.1 а.с. 184-188);

- ТОВ "ТД СОДРУЖЕНСТВО", за договором № 246 від 11.08.2014р., на підставі видаткової накладної № 8229 від 10.09.2014 р., що підтверджується ТТН № Р8229 від 10.09.2014р. (т.1 а.с. 189-192);

- ТОВ "МЕТАЛОЦЕНТРИ "СТАЛЬСЕРВІС", за договором № ДПМ-01643 від 16.06.2014 р., на підставі наступних видаткових накладних: № ХСтМ0001175 від 15.09.2014 року, що підтверджується ТТН № ХСтМ0001175 від 15.09.2014 року; № ХСтМ0001142 від 10.09.2014 року, що підтверджується ТТН № ХСтМ0001142 від 10.09.2014 року; № ХСтМ0001136 від 09.09.2014 року, що підтверджується ТТН № ХСтМ0001136 від 09.09.2014 року; № ХСтМ0001129 від 08.09.2014 року, що підтверджується ТТН № ХСтМ0001129 від 08.09.2014 року; № ХСтМ0001106 від 03.09.2014 року, що підтверджується ТТН № ХСтМ0001106 від 03.09.2014 року (т.1 а.с.193-205);

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ДОМ "ДНЛ ГРУП", за договором № ДНЛ-1592 від 02.09.2014 року, на підставі видаткової накладної: № РН-01689 від 08.09.2014р., що підтверджується ТТН № РН-01689 від 08.09.2014р. (т.1 а.с. 206- 209);

- ТОВ "Компанія ФБР", за договором № 6/08-14 від 06.08.2014р., на підставі видаткової накладної: № 4316 від 16.09.2014р., що підтверджується ТТН б/н від 16.09.2014р. (т.1 а.с. 210-212);

- ТОВ "ТАКТ", за рахунком - фактурою № СФ-012435 від 17.09.2014 року на підставі

наступних видаткових накладних: № РН-009213 від 22.09.2014р., що підтверджується ТТН № 5725 від 22.09.2014р.; за рахунком-фактурою № СФ-011735 від 02.09.2014р. на підставі наступних видаткових накладних : РН-008777 та № РН-008782 від 08.09.2014р., що підтверджується ТТН № 5414 та № 5418 від 08.09.2014 р. (т.1 а.с. 213-218);

- ТОВ "ХАРКІВМЕТАЛ-2", за договором № 50 від 15.08.2014р. на підставі наступних видаткових накладних № 12ХМ021117 від 10.09.2014р. що підтверджується ТТН № 12ХМ000907 від 10.09.2014р. (т.1 а.с.219-221);

- ТОВ "ХАРКІВМЕТАЛ", за договором № 98 від 22.09.2014 року, на підставі видаткової накладної № 1СМ027790 від 23.09.2014р., що

підтверджується ТТН № 1СМ0009532 від 23.09.2014р. (т.1 а.с. 222-224);

- ТОВ "МЕНТІНВЕСТ - СМЦ", на підставі наступних видаткових накладних: № МКХА0004308 від 17.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р4308 від 17.09.2014р.; № МКХА0004255 від 16.09.2014р.. що підтверджується ТТН № Р4255 від 16.09.2014р.; № МКХА0004112 від 09.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р4112 від 09.09.2014р. (т.1 а.с. 225-230);

- ТОВ "АРТ ИНВЕСТ", за договором № 5/08-14 від 05.08.2014р. на підставі видаткової накладної № 499 від 10.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р499 від 10.09.2014р. (т.1 а.с.231- 234).

Отриманий вантаж направлявся та зберігався на складі за адресою: м. Харків, пр. Московський, 275, який є в користуванні позивача на підставі договору суборенди № 71 від 01.06.2013р., укладеним між ТОВ "СМТ" та ТОВ "ТД УКРРЕСУРС" за актом прийому передачі (т.2 а.с.195-196).

На даному складському приміщенні виконавець здійснював розвантаження вантажу з автотранспорту, який надійшов від контрагентів, проводив його зважування та сортування, після чого навантажував у транспортні засоби, які направлялися на адресу

контрагенту - покупця - ДП ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" з яким укладені наступні договори, відповідно до яких ТОВ "СМТ" взяло на себе зобов'язання щодо поставки товару, а ДП ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" - зобов'язання щодо прийняття та оплати товару на умовах договорів:

- № 238/16-9-ВК від 10.06.2014 року, на підставі видаткових накладних № 114 від 03.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р114 від 03.09.2014р.; № 117 від 04.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р117 від 04.09.2014р.; № 118 від 08.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р118 від 08.09.2014р.; № 119 від 09.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р119 від 09.09.2014р.; № 123 від 09.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р123 від 09.09.2014р.; № 127 від 10.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р125 від 10.09.2014р.; № 130 від 11.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р130 від 11.09.2014р.; № 132 від 11.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р132 від 11.09.2014р.; № 135 від 16.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р135 від 16.09.2014р.; № 138 від 18.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р138 від 18.09.2014р. та довіреностей на отримання ТМЦ (т.1 а.с.235- 250, т.2 а.с. 1-12);

- № 238/10-11-ВК від 10.06.2014р., та дод. Угоди № 1 від 07.08.2014р. на підставі видаткових накладних: № 121 від 09.09.2014р., що підтверджується ТТН №Р121 від 09.09.2014р.; № 126 від 10.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р128 від 10.09.2014р.; № 129 від 11.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р129 від 11.09.2014р.; № 134 від 16.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р134 від 16.09.2014р.; № 141 від 23.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р141 від 23.09.2014р.; № 142 від 23.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р142 від 23.09.2014р. (т.2 а.с.13- 29);

- № 238/16-10-ВК від 10.06.2014 року та дод. Угоди № 1 від 07.08.2014р.на підставі видаткових накладних: № 113 від 03.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р113 від 03.09.2014р.; № 116 від 04.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р116 від 04.09.2014р.; № 122 від 09.09.2014р., що підтверджується ТТН № 122 від 09.09.2014р.; № 128 від 10.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р128 від 10.09.2014р.; № 131 від 11.09.2014р.,що підтверджується ТТН № Р131 від 11.09.2014р.; № 136 від 16.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р136 від 16.09.2014р.; № 137 від 18.09.2014р., що підтверджується ТТН № Р137 від 18.09.2014р. та довіреності на отримання ТМЦ (т.2 а.с. 30-48).

З матеріалів справи вбачається, що у бухгалтерському обліку відносини з контрагентами відображені по рахунку 631, а обсяги відвантаженого (проданого) та розвантаженого ( отриманого) товару визначені в оборотно - сальдовій відомості по рахунку № 281 (т.2 а.с.237-249а).

До складу податкового кредиту у перевіряємому періоді були включені податкові накладні, отримані від ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ", ТОВ "РОКДЕЙЛ", ТОВ "АЛЕРТОН", ТОВ "БЕКАР-М", які відображені у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (т.2 а.с.197-223).

Тобто, проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час складання та оформлення первинних документів по вказаним правочинам) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено.

На підставі зазначених вище обставин суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару, виконаних робіт та наданих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила обрахування розміру податкового кредиту з податку на додану вартість у регламентовані п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, яким передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Склад валових витрат та порядок їх визначення ст.ст.138, 139 ПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 статті 138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально - виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ", ТОВ "РОКДЕЙЛ", ТОВ "АЛЕРТОН", ТОВ "БЕКАР-М" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність зв'язку товарів (робіт, послуг) з господарською діяльністю підприємства. Придбання таких товарів (робіт, послуг) повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

Суд зазначає, що згідно довідки ЄДРПОУ (т.1 а.с.10 - зворот) видом діяльності за КВЕД позивача зокрема зазначено: оптова торгівля металами та металевими рудами та неспеціалізована оптова торгівля.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ТМЦ та послуг у контрагентів ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ", ТОВ "РОКДЕЙЛ", ТОВ "АЛЕРТОН", ТОВ "БЕКАР-М" було необхідно для здійснення господарської діяльності, з назначених видів діяльності, що підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами.

Зазначена закупівля ТМЦ та послуг у контрагентів безпосередньо пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані товари забезпечують умови виробництва реалізованої продукції, умови відвантаження продукції що, в свою чергу, надає позивачу можливість займатися діяльністю щодо реалізації продукції, яка направлена на отримання доходу.

Таким чином, позивачем було повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з контрагентами.

Суд зауважує, що в ході перевірки по операціях з ТОВ "АЛЕРТОН" відповідач вказував, що надані до перевірки, на підтвердження доказів транспортування товару, товаро - транспорті накладні, складені з порушенням законодавства, оскільки не містять точної адреси навантаження товару та не містять даних щодо ваги товару.

З цього проводу суд зазначає, що правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства, транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., якими визначено такий документ як товарно-транспортна накладна, не встановлюють правил податкового обліку витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Крім того дані товарно-транспортні накладні складені перевізником, що, в свою чергу не обтяжує позивача обов'язком контролювати такого, на предмет повноти відображення ним даних в накладних.

Відсутність у товарно-транспортних накладних даних щодо точної адреси навантаження товару та відносно ваги, та взагалі - відсутність товарно - транспортних накладних, не є підставою для беззаперечного висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту з ПДВ, оскільки зазначені документи є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а не договором поставки, який було укладено позивачем з його контрагентом ТОВ "АЛЕРТОН".

Така позиція суду узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 26.06.2012 року у справі К-27230/10 та постанові від 15.01.2015 року у справі К/9991/56051/11 .

Отже, висновок відповідача про безпідставне віднесення позивачем до складу витрат підприємства в сумі 232628 грн. по операціях з ТОВ "АЛЕРТОН", внаслідок неналежного оформлення товарно - транспортних накладних суд вважає необґрунтованим.

Також контролюючий орган посилався на той факт, що позивачем не було надано до перевірки звіти виконавця послуг - ТОВ "БЕКАР-М" та акти виконаних робіт.

З цього приводу суд зазначає, що такі документи надано суду та з них вбачається наявність всіх необхідних даних, а крім того жодним нормативно - правовим актом не передбачено подання такого виду документу як звіт, на підтвердження реальності вчинених правочинів та понесених витрат.

Розглядом справи встановлено зв'язок понесених витрат платника з його господарською діяльністю.

Крім того, відповідач, використовуючи податкову інформацію - дані АІС, дійшов висновку про завищення податкового кредиту по операціях з ТОВ "РОКДЕЙЛ" та ТОВ "ФАВОР-ПРИВАТ", враховуючи ту обставину, що контрагенти позивача не задекларували податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "СМТ".

З цього приводу суд зазначає, що Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи, в силу приписів ст. 61 Конституції України. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивачем було доведено правомірність формування податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат, водночас відповідач не довів правомірності прийнятих спірних податкових повідомлень - рішень.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року про сплату 105223,00 грн. податку на прибуток приватних підприємств і штрафних (фінансових) санкцій 26305,75 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.02.2016 року про сплату 182491,00 грн., податку на додану вартість і штрафних (фінансових) санкцій 45622,75 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ МІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ" () судовий збір у розмірі 5394,64 грн. (п'ять тисяч триста дев'яноста чотири) грн. 64 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15.04.2016 року.

Суддя Полях Н.А.