Справа № 309/1112/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2016 р. К/800/25741/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Хустського міського голови Кащука Володимира Павловича на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по справі № 309/1112/14-а(876/6215/14)

за позовом ОСОБА_5,

ОСОБА_6

до Хустського міського голови Кащука Володимира Павловича

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Хустського міського голови Кащука В.П. про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії (бездіяльність) Хустського міського голови Кащука Володимира Павловича, які полягають у непереданні заяви ОСОБА_6, ОСОБА_5, щодо регулювання питання земельних відносин на розгляд сесії Хустської міської ради.

Зобов'язано відповідача вирішити питання про передачу на розгляд сесії Хустської міської ради заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_5, поданої до Хустської міської ради від 21 листопада 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 29 листопада 2011 року та 21 листопада 2013 року звертались до Хустської міської ради із заявами про видачу схеми земельної ділянки, якою користуються, оскільки між ними та сусіднім землекористувачем існує спір з приводу законності її користування. Просили міського голову передати на розгляд сесії вказані заяви. Заява від 29 листопада 2011 року була розглянута посадовими особами Хустської міської ради в порядку Закону України «Про звернення громадян» та 16 грудня 2011 року надано позивачам письмову відповідь.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 12 Земельного кодексу України питання розпорядження землями територіальної громади віднесено до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної та міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, а отже заява позивачів безпідставно передана до відділу земельних ресурсів Хустської міської ради та розглянута у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Однак, такий висновок судів є передчасним та не відповідає принципам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Зазначеною статтею передбачено, що законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій в рішеннях зазначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом про зобов'язання відповідача вирішити питання про передачу на розгляд сесії Хустської міської ради заяви позивачів по земельному питанню.

При цьому, розглядаючи позов по суті суди не з'ясували, з якою саме заявою позивачі звертались до Хустського міського голови Кащука В.П., чи в заяві позивачів була зазначена вимога щодо передачі Хустським міським головою заяви позивачів по земельному питанню на розгляд сесії.

В матеріалах справи така заява позивачів відсутня.

Крім того, статтями 99 та 100 КАС України регламентовано та встановлено правила щодо строків звернення до суду та наслідків їх пропуску в адміністративному судочинстві.

Частинами 1 та 2 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі до суду з позовом про зобов'язання відповідача вирішити питання про передачу на розгляд сесії Хустської міської ради заяви, поданої до Хустської міської ради 29 листопада 2011 року звернулись до суду 13 березня 2014 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції.

Судами вказаним обставинам оцінки не надано.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Хустського міського голови Кащука Володимира Павловича задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.