Справа № 816/356/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/356/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача третя особа Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_2
про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

21.03.2016 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (надалі - Автозаводський ВД РАЦС, відповідач), третя особа: ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2.) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

13.04.2016 позивачем подана заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою остаточною позовною вимогою є зобов'язання Автозаводського ВД РАЦС анулювати актовий запис цивільного стану про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 на ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3.) та ОСОБА_1 (а.с.74).

Отже, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.04.2008 Автозаводським ВД РАЦС внесено актовий запис про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 за № 217. Підставою для розірвання шлюбу слугувало заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008. Однак, вказане рішення суду не набрало законної сили у зв'язку з поданням заяви про перегляд заочного рішення, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2008 скасовано, що, за доводами позивача, не могло слугувати підставою для винесення оскаржуваного актового запису. На думку позивача, актовий запис про розірвання шлюбу від 11.04.2008 № 217 підлягає анулюванню.

Позивач у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.73).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. 11.04.2016 відповідачем подані письмові заперечення (а.с.53-54), у яких останній просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправною бездіяльність Автозаводського ВД РАЦС щодо неприйняття рішення про анулювання актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу від 11.04.2008 № 217; у частині позовних вимог про анулювання актового запису цивільного стану про розірвання шлюбу від 11.04.2008 № 217 просить задовольнити.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.1988 Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадського стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис №1400 (а.с.11).

У січні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008 позов ОСОБА_3 задоволено: розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 24.09.1988 у Центральному відділі РАЦС Кременчуцького МУЮ, актовий запис за № 1400 (а.с.62).

Керуючись приписами статті 228 Цивільного процесуального кодексу України, 04.04.2008 ОСОБА_1 (а.с. 45) звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008.

Так, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2008 заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення від 26.03.2008 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.63).

У подальшому ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.07.2008 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою без поважних причин позивача (ОСОБА_3.) у судове засідання (а.с.64).

Проте у квітні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до Автозаводського ВД РАЦС із заявою встановленого зразка про розірвання шлюбу на підставі рішення суду (а.с.55).

11.04.2008 Автозаводським ВД РАЦС внесений актовий запис про розірвання шлюбу № 217 за заявою ОСОБА_3, на підставі заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 (а.с.65).

З відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ від 16.04.2015 №505/04-01-04-33, на запит адвоката від 15.04.2015, вбачається, що в архіві відділу знаходиться актовий запис про шлюб №973 від 21.10.2011 на ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Листом від 05.02.2015 №139/04-02-05-02-49 (а.с.16) відповідач повідомив ОСОБА_1, що анулювати актовий запис про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 неможливо, оскільки відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України за №96/5 від 12.01.2011, передбачено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану.

З метою здійснення анулювання актового запису про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 позивач звернулася до суду.

Відповідно до положень статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи свідчать, що позивач дізналася про існування актового запису про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 ще у лютому 2015 року, проте, звернулася до суду 21.03.2016.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення позивач зазначила, що 05.02.2015 нею було отримано відповідь Автозаводського ВД РАЦС №139/04-02-05-02-49 від 05.02.2015, відповідно до якої ОСОБА_1 дізналася про існування спірного актового запису про розірвання шлюбу (а.с.16). З метою анулювання актового запису про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 позивач звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з відповідною позовною заявою (а.с. 84-85). Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.03.2016 у справі № 524/1023/16-ц ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження (а.с.86). Отримавши ухвалу про відмову у відкритті провадження, позивач 18.03.2016 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Визнаючи причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними, суд враховував, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У Рішенні у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року ЄСПЛ констатує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ у справі "Іліан проти Туреччини" зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та практику ЄСПЛ, суд вважає за можливе визнати причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними.

Надаючи оцінку правомірності позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, підставою для державної реєстрації розірвання шлюбу слугувало заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 (а.с.65), яке було додане до заяви ОСОБА_3 про розірвання шлюбу на підставі рішення суду (а.с.55).

Відповідно до пункту 4 глави 4 Правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, (у редакції, чинній на час внесення спірного актового запису) реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них по пред'явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита.

Із вищезазначеного заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008 вбачається, що на ньому міститься відмітка про набрання ним законної сили, яка засвідчена печаткою канцелярії суду.

Матеріали справи свідчать, що вказане рішення не набрало законної сили в силу подання ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008.

Відповідно до статті 228 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вищезазначено, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2008 заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення від 26.03.2008 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.63).

Отже, матеріали справи свідчать, що заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2008 у справі №2-1169/2008 не набрало законної сили, тому не могло слугувати підставою для внесення актового запису про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008, оскільки не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 розділу 4 Правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні № 52/5.

Таким чином, суд дійшов висновку, що актовий запис про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008 на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зроблений без наявних підстав, у зв'язку з чим підлягає анулюванню.

Суд зазначає, що 27.07.2010 набув чинності Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (надалі - Закон України №2398-VI), яким врегульовані правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 1 Закону України №2398-VI цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України №2398-VI органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Частиною першою статті 6 Закону України №2398-VI визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 цього Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідності до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №2398-VI актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Частинами другою, третьою статті 24 цього Закону визначено, що анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (надалі - Правила №96/5).

Відповідно до пункту 4.4 Правил №96/5 актовий запис цивільного стану може бути анульований, зокрема на підставі рішення суду.

У пункті 2.13.2 Правил №96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема постанова адміністративного суду.

Згідно з частиною третьою статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Підстав для неприйняття визнання відповідачем адміністративного позову судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог та відсутності підстав у відповідача для внесення актового запису про розірвання шлюбу № 217 від 11.04.2008, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 17, 18, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Автозаводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області анулювати актовий запис цивільного стану про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 № 217 від 11.04.2008.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна