Справа № 22-а-12360/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Суханової Є.М.,

суддів - Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про зобовязання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, який мотивував тим, що відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право як непрацюючий пенсіонер на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї заробітної плати, але відповідачем дана доплата проводиться в значно нижчому розмірі. Тому позивачк просить визнати відмову відповідача щодо перерахунку доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення неправомірною та зобовязати провести перерахунок вказаної доплати до пенсії, встановивши її на рівні однієї мінімальної заробітної плати за 2008 рік.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати провести перерахунок та виплату доплати до пенсії на рівні одної мінімальної заробітної плати щомісяця 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 12 березня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача провести перерахунок доплати до пенсії позивачу згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати з розрахунку за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову частково, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої ч.1 ст. ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає на території, яка віднесена законом до території радоактивного забруднення, перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Білоцерківському районі Київської області і отримує пенсію. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні радіоактивного забруднення, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 р. в розмірі 5,20 грн., що є порушенням її прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов, виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивачка має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленого ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 28 січня 2008 року, а відтак його право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, враховуючи вимоги положень Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Однак на вказані норми закону суд належної уваги не звернув.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Таким чином, правильно визначивши право позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, суд невірно визначив період, протягом якого позивачка має право на отримання підвищення до пенсії, а також невірно визначив стягнення заборгованості у твердій сумі.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2009 року необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення до пенсії.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 ЦПК України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Білоцерківсьому районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2009 року в частині строку нарахування і виплати підвищення до пенсії змінити, зобовязавши управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі мінімальної заробітної плати, як непрацюючому пенсіонеру, що мешкає на території радіоактивного забруднення, за періоди з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :