Справа № 303/2305/16-а
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Мукачево Справа №303/2305/16-а 2а /303/123/16

Номер рядка стат. звіту-13

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево адміністративну справу

за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України

до відповідача громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля

про примусове видворення,

За участю:

представника позивача ОСОБА_3;

відповідача - ОСОБА_2 Хабібуля;

перекладача Днаміль Саміла;

ВСТАНОВИВ:

Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля про його примусове видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12 квітня 2016 року о 14 годині 10 хвилин, в ході проведення прикордонно-представницької зустрічі в порядку реадмісії, представниками прикордонної поліції Румунії був переданий відповідач, який 12.04.2016 року був затриманий прикордонною поліцією Румунії на напрямку 61 прикордонного знаку за незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску з України в Румунію, у складі групи осіб без документів, що посвідчують особу. Вищевказані обставини є підставою для примусового видворення відповідача за межі України.

Представник позивача, прийнявши участь у судовому розгляді справи, просив позов задоволити, посилаючись на його обґрунтованість поданими суду доказами.

В судовому засіданні відповідач визнав факт незаконного перебування на території України та не заперечив щодо видворення його до ОСОБА_1.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

12 квітня 2016 року о 14 годині 10 хвилин, в ході проведення прикордонно-представницької зустрічі в порядку реадмісії, представниками прикордонної поліції Румунії був переданий громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля, який 12.04.2016 року був затриманий прикордонною поліцією Румунії на напрямку 61 прикордонного знаку за незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску з України в Румунію, у складі групи осіб без документів, що посвідчують особу, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 12.04.2016 року (а.с. 4).

Вищевказані обставини також підтверджуються протоколом прикордонно-представницької зустрічі від 12.04.2016 року, а також актом приймання - передавання особи від 12.04.2016 (а.с. 6, 7).

13 квітня 2016 року першим заступником начальника Мукачівського прикордонного загону прийнято рішення, про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля (а.с. 16-17).

По відношенню до цього суд виходить з того, що відповідно до ст.15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (ч. 1) транзитний проїзд іноземців та осіб без громадянства через територію України здійснюється за наявності у них транзитної української візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно з частиною першою та другою ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які отримали повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що втратили або позбавлені статусу біженця або додаткового захисту і не використали права на оскарження таких рішень, а також особи, які отримали повідомлення про відхилення скарги про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не використали права на його оскарження до суду, особи, які отримали рішення суду про підтвердження рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, повинні добровільно повернутися в країну походження або третю країну в установлений строк, якщо вони не мають інших законних підстав для перебування в Україні, встановлених цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

В свою чергу, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення (ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Поряд з цим, за статтею 29 цього ж Закону, передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Прийняття Україною іноземця або особи без громадянства відповідно до міжнародного договору про реадмісію не змінює підстав для перебування на території України, що існували до такого прийняття.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ( ч. 1) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

За змістом частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства перебувають у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, протягом строку, необхідного для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на території України незаконно, документів та коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, а також не відноситься до осіб, яким надано статус біженця або потребує додаткового захисту.

Отже, з урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, приймаючи до уваги, що між Україною та Ісламською Республікою ОСОБА_1 відсутній договір про реадмісію, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 18, 69, 71, 86, 158-163, 165, 167, 183 -5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Хабібуля, ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як дванадцять місяців.

4. Допустити негайне виконання рішення суду.

5. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя В. В. Кость