Справа № 754/11383/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 квітня 2016 року м. Київ К/800/10133/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 15 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомврними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Також довідка фінансово-економічного управління Служби безпеки України не може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки враховує граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIIІ від 28.12.2014 встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Отже, з 01 січня 2015 року об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб виступають пенсії, які перевищують 3654 грн., і територіальні органи Пенсійного фонду України, як податкові агенти, зобов'язані здійснювати відповідне утримання.

Пенсія позивача перевищує три мінімальні заробітні плати, а тому суми відповідного перевищення є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Оскільки, положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015, і не визнанні такими, що не відповідають Конституції України, то відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що всупереч вимог статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України судом не спростовано його посилання на юрисдикцію правової позиції Верховного Суду України в постанові від 24.04.2012 по справі №21-84а12 на його правовідносини з пенсійним органом. Одночасно судом першої інстанції "встановлено за можливе" використання правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах за №21-641а14 від 17.03.2015 та за №21-145а15 від 21.04.2015. Отже, до права отриманого у 2007 році застосовано нормативно-правовий акт, якому надано зворотньої дії.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявники не наводять підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Крім того, аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року №21-641а14, від 21 квітня 2015 року №21-145а15.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 15 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій неправомврними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка