Справа № 820/11717/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. Справа № 820/11717/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Вишневського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2016р. по справі № 820/11717/15

за позовом Громадянки В' єтнаму ОСОБА_3

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Громадянка В'єтнаму ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив: зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області вчинити певні дії, а саме здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 25.10.2005 року громадянки В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з досягненням 45- річного віку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 року вищезазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 року, КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що громадянка В'єтнаму ОСОБА_3, рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі висновку від 25.10.2005 року та Закону України "Про імміграцію" була документована посвідкою на постійне проживання в Україні серії ХР номер НОМЕР_1 від 25.10.2005р. В посвідці відображене місце реєстрації позивачки (а.с. 11).

26.11.2015 р. позивачка звернулася із заявою до начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку ( а.с.13-14).

Листом від 26.11.2015 року № 04/1-25752 ГУ ДМС України в Харківській області повідомлено позивачку про неможливість вирішення питання в обміні її бланку посвідки на постійне проживання в Україні, у зв'язку із відсутністю у відповідача її особової справи, яка в березні 2011 року була вилучена з ВГІРФО ГУМВС України на підставі постанови слідчого управління ГУМВС України у Харківській області про здійснення виїмки співробітниками УБЗПТЛ ГУМВС України в Харківській області, що, як зазначає відповідач, унеможливлює вирішення питання по суті (а.с.15).

Не погоджуючись із позицією та рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в своєму листі від 26.11.2015 року № 04/1-25752 жодних з підстав, передбачених п.17 Порядку не зазначило, а тому відповідач зобов'язаний був обміняти посвідку на постійне проживання громадянці В'єтнаму ОСОБА_3.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку № 251 заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 251для оформлення посвідки на постійне проживання разом із заявою подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія;

2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

3) копія рішення про надання дозволу на імміграцію;

4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

5) чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері);

6) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності).

Згідно із пунктом 9 Порядку №251, строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Згідно до пункту 11 Порядку №251 за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для оформлення посвідки на постійне проживання) або не більш як 15 днів (для оформлення посвідки на тимчасове проживання) з дня подання всіх визначених цим Порядком документів приймається рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, яке затверджується Головою ДМС, а у разі його відсутності - заступником Голови ДМС чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником. У заяві робиться відмітка про прийняте рішення або зазначаються причини відмови у видачі посвідки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не приймав рішень відповідно до пункту 11 Порядку № 251, у зв'язку з чим, суд першої інстанції помилково розцінив інформацію відповідача, викладену у листі від 26.11.2015 № 04/1-25752 як рішення про відмову у видачі посвідки.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу бездіяльності відповідача щодо неприйняття ним рішення в межах компетенції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є спонукання відповідача до прийняття рішення по суті звернення.

Проте судом першої інстанції не враховано, що повноваження відповідача щодо обміну бланку посвідки на постійне проживання в Україні є дискреційними, а завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді справи за адміністративними позовами про визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі посвідки на постійне проживання в України, суд вправі зобов'язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про видачу посвідки на постійне проживання в Україні, що не належить до компетенції суду.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів ввважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_3, оскільки невірно визначив спосіб захисту у спірних правовідносина,внаслідок чого у спірних правовідносинах, внаслідок чого фактично вирішив питання замість відповідача, перебравши на себе його повноваження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висноку, що рішення суду підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_3, частковому задоволенню, а саме, необхідно зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 26.11.2015 р. про обмін посвідки на постійне проживання та прийняти рішення відповідно до пункту 11 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251від 28 березня 2012 р.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. ст. 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2016р. по справі № 820/11717/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Громадянки В' єтнаму ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 від 26.11.2015 р. про обмін посвідки на постійне проживання та прийняти рішення відповідно до пункту 11 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251від 28 березня 2012 р.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 15.04.2016 р.