Справа № 812/95/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/95/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.

при секретарі судового засідання: Олійник А.О.,

за участю:

представника позивача: не прибув,

представника відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Луганській області, Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Луганській області, управління Державної казначейської служби України у м.Старобільську Луганської області, - про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Луганській області, Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Луганській області, управління Державної казначейської служби України у м.Старобільську Луганської області, - про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 25.05.1993 року по 02.10.2015 року проходив службу в Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області, з 02.10.2015 звільнений з МВС України у запас ЗС України за п. 63 «а» (за віком).

Згідно довідки Головного управління МВС України у Луганській області вих. №ВДЗ/6690/А виданою 06.07.2015 року, в період з 12.06.2014 року він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

У 2014 році він щомісяця отримував заробітну плату, однак винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за 2014 рік не отримав.

У звязку з цим 22.12.2015 року звернувся до Старобільського ВП ГУНП України в Луганській області з заявою щодо невиплати йому вказаної вище винагороди. На цю заяву отримано лист-відповідь вих. № С-23/111/43-2016 від 04.01.2016 року, яким повідомлено, що здійснити вищевказані виплати в поточному році за зобов'язаннями минулих років, можливо лише за відповідним рішенням суду.

Вважає, що невиплата йому винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за 2014 рік є грубим порушенням законного права на отримання цієї винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», а також наказом МВС України від 23.07.2014 №719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України», із змінами, внесеними згідно з наказом МВС №1246 від 18.11.2014.

На підставі викладеного просив суд зобовязати відповідачів виплатити йому винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 12.06.2014 року по 31.12.2014 року включно, з розрахунку місячної заробітної плати (у тому числі з урахуванням отриманої матеріальної допомоги), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях (а.с.3-6).

У судове засідання позивач не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі (а.с.63).

Представник відповідача до суду не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.62). Також суду були надані письмові заперечення, в яких представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечує проти їх задоволення, посилаючись на те, що відповідно до вказаних вище нормативно-правових актів винагорода надається виключно за безпосередню участь в антитерористичній операції, проте позивач перебував у відпустці з 26.05.2014 - 09.07.2014. А в періоди з 04.07.2014 по 09.07.2014 та з 22.08.2014 по 05.09.2014 знаходився на лікарняних.

Тобто в цей час позивач участь в АТО не приймав, а тому винагорода за АТО не належить до нарахуванню та сплати.

Крім того, позивач просить стягнути на його користь винагороду за АТО з урахуванням матеріальної допомоги, вказані кошти не повинні входити до складу винагороди, яка нараховуються та сплачуються за участь в АТО відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

Також представник відповідача зазначив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», юридична особа публічного права Старобільський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області - ліквідується.

Відомості щодо початку ліквідації Старобільського РВ ГУМВСУ були внесенні 09.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних-осіб підприємців.

В свою чергу наказом МВС України від 30.10.2015 № 1325 «Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Луганській області», установлено двомісячний строк з дати публікації оголошення про ліквідацію територіального органу для заяви кредиторами претензій до нього, які подаються в письмовій формі з наданням документів, що їх підтверджують.

Відповідно до відомостей оприлюднених з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних-осіб підприємців №336(31) 2015, зазначено, що строк заявления вимог до Старобільського РВ ГУМВСУ встановлений до 19.01.2016.

У звязку з чим строк для предявлення вимог до Старобільського РВ ГУМВСУ у Луганській області сплинув.

Позивач був звільнений з ОВС 02.10.2015, а тому мав достатньо часу щодо заявления вимог до Старобільського РВ ГУМВСУ про стягнення коштів.

На підставі викладеного, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення (а.с.43-44). При цьому зазначив, що між позивачем та Управлінням жодні публічно-правові відносини не виникали, а відтак і публічно-правові спори, жодними діями чи бездіяльністю Управління законні права та інтереси позивача не порушувались.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1993 2015 роках проходив службу в Старобільському РВ ГУМВС України у Луганській області, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.9-10-зворот).

02.10.2015 ОСОБА_1 звільнений з ОВС України у запас ЗС України за п.63 «а» (за віком). Вказані обставини підтверджуються витягом з наказу №73о/с від 02.10.2015 (а.с.11).

Згідно з наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 25.06.2015 №176 старшину міліції ОСОБА_1, міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Старобільського районного відділу включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 12.06.2014 (а.с.69-71).

На підставі наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 17.11.2015 №321 позивача виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 07.11.2015 (а.с.72-74).

Згідно довідки ГУ МВС України у Луганській області №ВДЗ/6690/А від 06.07.2015 ОСОБА_1 в період з 12.06.2014 та на час видачі цієї довідки безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а.с.12).

Довідкою від 04.04.2016, виданою Головою ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_2 та членом ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_3, підтверджується, що позивач дійсно у період з 26.05.2014 по 09.07.2014 перебував у відпустці, а у періоди з 04.07.2014 по 09.07.2014 та з 22.08.2014 по 05.09.2014 перебував на лікарняному (а.с.67).

Судом також встановлено, що грошове забезпечення позивачу з червня по грудень 2014 року виплачувалось без винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Вказані обставини підтверджуються довідкою від 04.04.2016 №1995/111/43-2016, виданою Головою ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_2 та членом ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_4 (а.с.68).

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про міліцію" форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби, починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови КМУ № 158 від 04.06.2014 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №719 від 23 липня 2014 року, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах. Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанови КМУ №158 та Наказу МВС України №719), з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті п. 2 Постанови № 158, можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу №719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Зазначеним наказом передбачено виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Враховуючи, що відповідно до наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 25.06.2015 № 176 старшину міліції ОСОБА_1, міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Старобільського районного відділу включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 12.06.2014, то винагорода позивачу за участь в Антитерористичній операції повинна була нараховуватись і сплачуватись починаючи з 12.06.2014.

Враховуючи періоди перебування позивача у відпустці та на лікарняних, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки однією з умов виплати винагороди є безпосередня участь в антитерористичній операції.

При цьому суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що розмір матеріальної допомоги не може входити до складу винагороди, яка нараховуються та сплачуються за участь в АТО відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачу підлягає виплаті за липень 2014 (з 10.07.2014 по 31.07.2014) 2516,02грн.; за серпень 2014 (з 01.08.2014 по 21.08.2014) 2032,17грн.; за вересень 2014 (з 06.09.2014 по 30.09.2014) 2500грн.; за жовтень 2014 (з 01.10.2014 по 31.10.2014) 3030,39грн.; за листопад 2014 (з 01.11.2014 по 30.11.2014) 3089,07грн., за грудень 2014 (з 01.12.2014 по 31.12.2014) 3549,98грн.; а всього 16717,63грн.

Доводи представника відповідача про те, що для виплати вказаної винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат і на теперішній час бюджетних коштів для виплати за минулий час немає, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно частин 1,2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Твердження представника відповідача про те, що строк для предявлення вимог до Старобільського РВ ГУМВС у Луганській області сплинув 19.01.2016 у звязку з ліквідацією установи, є безпідставними.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старобільський РВ ГУМВС України у Луганській області з 09.11.2015 перебуває у стані припинення за рішенням засновників і на час розгляду справи юридична особа не припинена (а.с.85).

Відповідно до інформації, зазначеній в наказі Міністерства внутрішніх справ від 30.10.2015 №1325 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, зі змінами внесеними наказом від 24.11.2015 №1503, утворено ліквідаційну комісію Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області (а.с.75-81), яка складає ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи , що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог та результат їх розгляду, а також є розпорядниками коштів юридичної особи.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 судом зроблено висновок про те, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (з відповідними змінами, що діяли на час предявлення позову), то на його користь підлягає стягненню з Державного бюджету України сплачений судовий збір за предявлення адміністративного позову у розмірі 551,21грн.

За таких обставин розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог ст.94 КАС України не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Луганській області, Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Луганській області, управління Державної казначейської служби України у м.Старобільську Луганської області, - про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області (, адреса: 92700, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Фрунзе, 20) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 92700, Луганська область, м.Старобільськ, вул.Дойчева, б.25), винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня по грудень 2014 року у розмірі 16 717,63 грн. (шістнадцять тисяч сімсот сімнадцять гривень 63 копійки).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 92700, Луганська область, м.Старобільськ, вул.Дойчева, б.25) судовій збір у розмірі 551,21грн. (пятсот пятдесят одну гривню 21 копійку).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 18 квітня 2016 року.

Суддя ОСОБА_5