Справа № 814/2784/15
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/2784/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Справа № 814/2784/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Середи О.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, м. Миколаїв

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Андріївське», м. Миколаїв

Суть спору: накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку,

в с т а н о в и в

Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (надалі – позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Андріївське» (надалі - відповідач) про накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг в сумі 504 435, 81 грн. і у зв’язку з відсутністю у нього майна просить накласти арешт на кошти відповідача, що знаходяться в банку.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, позов не заперечив, доказів погашення боргу не надав.

Відповідно до положень частини 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Андріївське» перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 504 435, 81 грн., який залишився непогашеним.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг-сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, -встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Слід зазначити, що ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва було направлено відповідачу податкову вимогу № 2273-25 від 01.12.2014 р., про що свідчить поштовий конверт.

Підпунктом 94.6.2 Податкового кодексу України встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечення на адміністративний позов до суду не надав.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеню.

Керуючись статтями 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адмінінстративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, встановленого цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Головуючий суддя О. Ф. Середа