Справа № 819/448/16
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/448/16

18 квітня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

Головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Хребетко І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області №19-17-13-14/1568 від 20.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 підприємство теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (надалі КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго», позивач, підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області (надалі - ДФІ, Держфінінспекція, відповідач) про визнання протиправними та скасування пунктів 1 та 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області «Про усунення порушень, виявлених ревізією» викладених у листі №19-17-13-14/1568 від 20.11.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та пояснила, що КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненрго» не погоджується із пунктами 1, 2 зазначених вимог Держфінінспекції, оскільки основні засоби не знімаються із експлуатації, КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» не проводило ні реконструкції, ні модернізації, ні дообладнання чи консервації вказаних основних засобів, тому відсутні підстави для призупинення нарахування амортизації на основні засоби в неопалювальний період. Підприємством нарахування амортизації проводиться відповідно до чинного законодавства України, правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, правилами підготовки теплових господарств до опалювального сезону та наказів підприємств. Крім того просить врахувати, що до розрахунку витрат собівартості послуг теплопостачання наданих населенню підприємством було включено витрати в сумі 519,6 тис. грн. як витрати повязані виключно з наданням послуг теплопостачання населенню (різниця в тарифах, отримана на теплову енергію, яка вироблялась, транспортувалась населенню), а тому розрахунок фактичної собівартості послуг теплопостачання, наданих населенню підприємством розрахований наступним чином: інші витрати собівартості зменшено на суму втраченого податкового кредиту та суму витрат нарозрахунково-касове обслуговування (942,0 тис. грн. - 519,6 тис. грн. 15,8 тис. грн. = 406,60 тис. грн.) отримуємо інші витрати, які підлягають розподілу. Визначаємо суму інших витрат відповідно до коефіцієнту 31,76% : 46,6 х 31,76% = 129,14 тис. грн. До отриманої суми додаємо витрати, понесенні виключно в звязку з наданням послуг теплопостачання населення:129,1 тис. грн. + 519,7 тис. грн. + 15,8 тис. грн. = 664,6 тис. грн., а до розрахунку фактичних витрат на послуги для населення з постачання теплової енергії для визначення різниці в тарифах за 2011 рік включено 659,5 тис. грн., чим на 5,1 тис. грн. занижено інші витрати на надання послуг теплопостачання наданих населенню. А тому висновок про те, що в 2011 році фактичні витрати на послуги теплопостачання надані населенню завищені на суму 47814,57 гривень є безпідставними.

Представник відповідача в судовому засідання проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі та пояснив, що вимога органу державного фінансового контролю обовязкова до виконання лише в частині усунення допущення порушень законодавства, і за допомогою якої не можливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Просить врахувати, що оскаржувана вимога безпосередньо не порушує права та обовязки для позивача, а у пунктах 1, 2 вимоги вказуються та констатуються виявлені перевіркою збитки та їхній розмір, а тому збитки можуть бути стягнені ДФІ в судовому порядку, а правильність їх обчислення може бути перевірена судом, який розглядатиме даний позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Тернопільській області на III квартал 2015 року, затвердженого наказом від 29.05.2015 року №45 (із змінами) та на підставі направлень №225, №226 та №227 відповідно від 18.08.2015 року та 25.08.2015 року, виданих начальником Тернопільської обєднаної державної фінансової інспекції, завідувачем сектору контролю в Збаразькому районі ОСОБА_4, головним державним фінансовим інспектором сектору контролю в Збаразькому районі ОСОБА_5 та головним державним фінансовим інспектором сектору контролю в Зборівському районі ОСОБА_6 проведено ревізію використання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, передбачених Мінрегіону на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в комунальному підприємстві теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» за період з 01.01.2014 по 31.07.2015 року, результати якої викладені в Акті № 17-22/188 від 15.10.2015 року. Даний Акт ревізії підписаний позивачем із відповідними запереченнями.

Державна фінансова інспекція на адресу КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» направила вимоги «Про усунення порушень, виявлених ревізією», викладені у листі №19-17-13-14/1568 від 20.11.2015 року, якою встановлено ряд порушень законодавства а саме: 1.підприємством до розрахунку фактичної собівартості та визначення обсягу з різниці в тарифах для виробництва теплової енергії з врахуванням обсягу фактично відшкодованої різниці в тарифах зайво включено витрати на амортизацію основних засобів для надання послуг населенню в сумі 516214,68 грн., чим порушено п. 18 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011 року №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та пп. 14.1.3 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Підприємству на зазначену суму; 2. в розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на послуги з централізованого опалення, підприємством завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах за 2011-2012 роки та зайво одержано з державного бюджету коштів на суму 83566.82 грн., що є порушенням п.6 Порядку та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування затвердженого постановою КМУ № 30 від 29.01.2014 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування", чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Підприємству на зазначену суму.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», підпункту 15 пункту 6, пункту 7 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 310, пунктів 46. 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Уряду від 20.04.2006 № 550, Держфінінспекція вимагала усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до 22.01.2016 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю є здійснення державного контролю за витрачанням коштів і матеріальних цінностей, їх збереженням, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і звітності в міністерствах, відомствах, державних комітетах, державних фондах, бюджетних установах, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів та державних валютних фондів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, відповідач предявив вимогу про усунення порушень, у якій зазначено, про необхідність відшкодування збитків (які вказують на виявлені збитки та їх розмір).

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 21.04.2015 року у справі №21-69а15.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності норматив но-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи, що у вимозі, яку КПТМ ТОР «Тернопільтеплокомуненерго» просить скасувати, йдеться про стягнення збитків, а в силу вище зазначених приписів такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, отже дана вимога не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи.

З огляду на вищенаведене, оскаржувані вимоги не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача, внаслідок чого позов - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування пунктів 1 та 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Тернопільській області №19-17-13-14/1568 від 20.11.2015 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.