Справа № 22-а-3161/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів Верланова С.М.,Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 1 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення невиплаченої щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він інвалідом війни ІІ групи. Вказував, що відповідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому як інваліду ІІ групи передбачена виплата відповідачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Однак протягом 2008-2009 років він отримував дану допомогу в розмірі, що значно менше ніж передбачено законом. Його звернення про перерахунок допомоги залишене відповідачем без задоволення. Просив стягнути з відповідача недоплачену допомогу до 5 травня за 2008-2009 роки в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 1 жовтня 2009 року позов задоволено. Зобовязано відповідача провести донарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід війни ІІ групи, на момент виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2009 року мав право на допомогу в розмірі, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 10 від 22.05.2008 року, тобто в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

За змістом ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом до 01.01.2008 р.) щорічно до 5 травня інвалідам ІІ групи виплачується разова грошова допомога в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має статус інваліда війни ІІ групи, та встановлено, що він отримав допомогу у меншому розмірі ніж це передбачено Законом, а також, що позивач звертався до відповідача з заявою про виплату недоплаченої суми, але йому було в цьому відмовлено

Враховуючи наведене, суд обгрунтовано задоволив позов.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку допомоги необґрунтовані, оскільки після визнання 22.05.2008 року неконституційними положень п.20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік діє ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону № 367-14 від 25.12.1998 р., яка чітко встановлює розмір допомоги до 5 травня, що підлягає виплаті.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ставищенської районної державної адміністрації Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 1 жовтня 2009 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді