Справа № 159/933/16-а
Суддя: Луньова Т. М.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/933/16-а
Провадження № 2-а/159/25/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТзОВ «Ковельплемсервіс», про зобовязання вчинити певні дії на захист порушених прав,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України, у якому прохає зобовязати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу, який працював в сільськогосподарських господарствах із врахуванням до стажу роботи періоду роботи на посаді тракториста в ОСОБА_3 науково-дослідному племобєднанні 11 жовтня 1995 року по 15 травня 2003 року, у відповідності до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: позивач за адміністративним позовом розпочав трудову діяльність у 1978 році різноробочим в колгоспі ім. Кірова Ковельського району Волинської області, село Велицьк. З 01 лютого 1982 року по 09 жовтня 1995 року позивач працював трактористом у вказаному сільськогосподарському підприємстві. З 11 жовтня 1995 року по 15 травня 2003 року позивач працював трактористом в ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві смт. Любленець, яке також відноситься до підприємства сільського господарства. З 01 червня 2007 року по 03.12.2012 року позивач працював свинарем в ТзОВ «Віра-1». Записи на підтвердження стажу роботи позивача внесені у трудову книжку позивача. Маючи загальний стаж роботи 35 років, з яких понад 20 років становить стаж роботи на посадах, віднесених до таких, що користуються правом на пенсію за вислугу років, після досягнення 55 років, позивач звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду про призначення йому пільгової пенсії на підставі п.в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви про призначення йому пільгової пенсії позивач подав уточнюючу довідку щодо його роботи в колгоспі ім. Кірова на посаді, безпосередньо повязаній із зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продукції. У той же час отримати відповідну уточнюючу довідку від ТзОВ «Ковельплемсервіс», яке є правонаступником ОСОБА_3 науково-дослідного племпідприємтсва, позивач позбавлений можливості, оскільки товариство існує лише формально, фактично підприємства давно не існує і отримати документи на підтвердження тієї обставини, що працюючи на посаді тракториста-машиніста він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, неможливо. З покликанням на норми ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 10,18,20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, прохає задовольнити позов.

У ході судового розгляду позивач за адміністративним позовом ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, зазначених у ньому і прохають задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління пенсійного фонду України подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач покликається на ту обставину, що позивач звернувся за призначенням йому пенсії на пільгових умовах згідно пункту «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особі, яка працювала на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції не менше 20 років. Рішенням №8 від 11 лютого 2016 року позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у звязку з відсутністю документів, що підтверджують необхідний стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема позивачем не було подано встановленої форми довідки про стаж роботи позивача у період з 11.10.1995 року по 15.05.2003 року на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції у відповідності до п.4 розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства». Заходи вживані відповідачем для отримання відповідної інформації безпосередньо від СТзОВ «Ковельплемсервіс», наслідків не мають, оскільки запити управління залишаються без реагування. З покликанням на норми п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідач прохає відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази у даній справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням № 8 комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення від 11.02.2016 року позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, згідно пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих необхідний стаж роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції не менше 20 років.

Згідно вказаного рішення відповідачем визнається загальний страховий стаж позивача 35 років 15 днів. Визнається наявність в позивача стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції 12 років 7 місяців 1 день, тобто за період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі ім.. Кірова.

Судом встановлено і підтверджується відповідними записами, що містяться у трудовій книжці позивача № 581 від 26 лютого 1979 року, що ОСОБА_1 з 13 лютого 1978 року працював робочим в колгоспі ім.. Кірова с. Велицьк Ковельського району. З 25.03.1979 року по 01.02.1982 року служив в рядах ОСОБА_4. З 14 лютого 1982 року по 09 жовтня 1995 року працював на посаді тракториста в колгоспі ім.. Кірова с. Велицьк Ковельського району. З 11 жовтня 1995 року по 15 травня 2003 року працював на посаді тракториста у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві смт. Любленець. З 15.05.2003 року працював на посаді пастуха у вказаному підприємстві, а з 01 червня 2007 року по 03.12.2012 року працював на посаді свинаря у ТзОВ «Віра-1».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регламентовано, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відтак відповідними записами, що містяться у трудовій книжці позивача документально підтверджується спеціальний трудовий стаж позивача у період з 11 жовтня 1995 року на посаді тракториста у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві, яке 28.09.2000 року реорганізоване у КСП «Ковельплемсервіс», а 21 травня 2002 року у ТзОВ «Ковельплемсервіс».

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

2. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. ( Пункт 2 в редакції Постанови КМ N 497 ( 497-2002-п ) від 11.04.2002 )

Згідно п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні

відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню

зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та

Мінфіном.

Згідно п. 4 Розяснення Міністерства соціального забезпечення №7 від 20.01.1992 року Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства Міністерство соціального забезпечення України при зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.Стаж зазначеної роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів.

Відтак, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та Розясненням Міністерства соціального забезпечення №7 від 20.01.1992 року підтверджуюча довідка стосується лише факту безпосередньої зайнятості особи у виробництві сільськогосподарської продукції, а не підтвердження факту роботи на посаді тракториста-машиніста.

У ході судового розгляду встановлено, що видом діяльності сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельплемсервіс» є вирощування зернових та технічних культур, а також розведення великої рогатої худоби.

У той же час, вказане товариство існує лише формально. Рекомендовані листи з хвалою суду про витребування доказів, скеровані на адресу підприємства та за місцем проживання засновників товариства, як і запити управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та ОСОБА_3 районі , щодо видачі довідки на підтвердження спеціального стажу в позивача ОСОБА_1, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повертаються без вручення.

Факт безпосередньої зайнятості позивача ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції у період його роботи з 11 жовтня 1995 року по 15.05.2003 року на посаді тракториста у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві, яке 28.09.2000 року реорганізоване у КСП «Ковельплемсервіс», а 21 травня 2002 року у ТзОВ «Ковельплемсервіс», підтвердили допитані у ході судового розгляду свідки ОСОБА_5, який працював у зазначений період часу у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві (в послідуючому КСП «Ковельплемсервіс», ТзОВ «Ковельплемсервіс») на посаді інженера по автотранспорту та ОСОБА_6, який працював у зазначений період часу у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві на посаді водія. Зокрема, з показань свідків убачається, що підприємство мало 420 га орної землі, позивач постійно працював трактористом на колісному тракторі Т-150, безпосередньо задіяному у обробці землі ті супутніх сільськогосподарських роботах.

Таким чином, позивач працюючи з 11 жовтня 1995 року по 15.05.2003 року на посаді тракториста у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві, яке 28.09.2000 року реорганізоване у КСП «Ковельплемсервіс», а 21 травня 2002 року у ТзОВ «Ковельплемсервіс» був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. На час звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач досяг 55 років, пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції у підприємствах сільського господарства склав понад 20 років, тобто підстави для відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадові особи ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України приймаючи рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії за вислугу років, діяли всупереч норм Конституції України та законодавства, яке регулює порядок призначення пенсій, необґрунтовано, без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 86, 71, ч.2, ч.6 ст.128, 159-163 КАС України, ст. ст.19, 46 Конституції України, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» , суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 8 комісії для розгляду питань, повязаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 11 лютого 2016 року, щодо відмови позивачеві ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Ковельське обєднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням безпосередньої зайнятості позивача ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції у період його роботи з 11 жовтня 1995 року по 15 травня 2003 року на посаді тракториста у ОСОБА_3 науково-дослідному племпідприємстві (з 28.09.2000 року підприємство реорганізоване у КСП «Ковельплемсервіс», з 21 травня 2002 року у ТзОВ «Ковельплемсервіс») з 16 грудня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, і є в цьому випадку остаточною.

ГОЛОВУЮЧА: Т.М.Луньова