Справа № 22-а-26332/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Сержанюка А.С.,

суддів - Верланова С.М., Білоконь О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 Степанінви до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання відмову протиправною та зобовязання провести перерахунок пенсії та доплат до пенсії, додаткової пенсії та соціальної допомоги, як дитині війни,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивував тим, що відповідачем порушено його права, передбачені ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за проживання на території радіоактивного забруднення; також.мотивувала тим, що вона відносяться до категорії дітей війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення позивачці не виплачувалось. А тому просила визнати відмову в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з боку відповідача протиправною, просила зобовязати відповідача нарахувати на її користь допомогу. Відповідач всіх належних сум не виплатив, а тому зазначене є підставою до їх стягнення з 22 травня 2008 року з послідуючим її перерахунком.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у виплаті доплати до пенсії позивачу неправомірною та зобовязано відповідача провести нарахування та виплатити суму доплати до пенсії позивачуі згідно ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 травня 2008 року; за проживання на території посиленого радіологічного контролю, встановивши її на рівні мінімальної заробітної та 15 % мінімальної пенсії зарплати, а також 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивачка, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні радіоактивного забру, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої ч.1 ст. ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст.. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам віднесеним до категорії 4 встановлюється додаткова пенсія у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається що позивачка є пенсіонером і постійно проживає на території радіоактивного забруднення, про що йдеться в постанові Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, а тому згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та на підставі Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 щодо визнання неконституційним положень Закону України «Про Державний Бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України» має право на щомісячну доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. в розмірі 5, 20 грн., що є порушенням її прав.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте позивачці таке підвищення відповідачем у 2006-2007 роках не виплачувалось, а в 2008 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивачки на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що з позовом до Рокитнянського районного суду Київської області позивачка звернулася 17 лютого 2010 року про, що свідчить штамп вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивачка пропустив встановлений річний строк для звернення до суду, та не надав суду доказів, що пропуск строку стався з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення періоду.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зміни постанови суду від 10 березня 2010 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Рокитнянському районі

Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 10 березня 2010 року змінити зобовязавшиуправління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області провести нарахування та виплатити суму доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17 лютого 2009 року; за проживання на території посиленого радіологічного контролю, встановивши її на рівні мінімальної заробітної та 15 % мінімальної пенсії зарплати, а також 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 17 лютого 2009 року з врахуванням проведених виплат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді