Справа № 738/311/16-а
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 квітня 2016 року м. Чернігів Справа № 738/311/16-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, стягнення нарахованої, але не виплаченої грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Менського районного суду Чернігівської області як адміністративного, з позовом до Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації та просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому доплати до грошової допомоги до 5 травня 2014 року у розмірі 2430,00 грн., нарахованої відповідно до постанови Менського районного суду Чернігівської області від 27.04.2015;

стягнути з відповідача доплату до грошової допомоги до 5 травня 2014 року у розмірі 2430,00 грн.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25.03.2016 вищевказану справу було передано за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.

15.04.2016 справу передано на розгляд судді Бородавкіній С.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Пункт 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, на спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено предметну підсудність місцевих загальних судів як адміністративних та окружних адміністративних судів.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, правовідносини, з приводу яких виник спір, стосуються виплати щорічної одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, інваліду 1 групи, та врегульовані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому їх вирішення має відбуватися місцевим загальним судом як адміністративним.

В ухвалі від 25.03.2016 Менський районний суд Чернігівської області посилався на ту обставину, що в ході підготовки справи до судового розгляду було встановлено, що нарахування та виплата вказаної в позові грошової допомоги позивачу здійснюється Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що відповідачем у даній справі є Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації, а не Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Крім того, незалежно від органу, який здійснює нарахування та виплату вищезазначеної соціальної допомоги, даний спір предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України. А у відповідності до ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. Тобто позивач правомірно вибрав місцевий загальний суд як адміністративний за своїм місцем проживання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

При отриманні матеріалів справи судом встановлено, що спір у цій справі предметно непідсудний Чернігівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 с. 22 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що справу № 738/311/16-а слід передати до належного суду для розгляду справи по суті.

Згідно ч. 6 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України передача адміністративної справи з одного суду до іншого здійснюється після закінчення строку на оскарження ухвали про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, стягнення нарахованої, але не виплаченої грошової допомоги передати за підсудністю до Менського районного суду Чернігівської області (вул. Сіверський шлях, 146, м. Мена, Чернігівська область, 15600).

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Бородавкіна