Справа № 361/471/16-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/471/16-а
провадження № 2-а/361/66/16
Постанова

Іменем України

8 квітня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На час аварії в 1986 році позивач перебував на службі на посаді інспектора відділення пожежної охорони Броварського районного відділу Головного управління МВС України у Київській області в званні капітана внутрішньої служби і був відряджений за наказом ГУ МВС України в Київській області №069-1986р. до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи: 26 квітня 1986 року у м. Чорнобиль, 27 квітня 1986 року м. Припять, 28 квітня 1986 року м. Чорнобиль, 29 квітня 1986 року м. Припять.

Під час виконання службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року, позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 26,74 БЕР, що підтверджується відповідною карткою дозиметричного контролю та відомостями із маршрутного листа.

7 грудня 2015 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) із заявою про видачу довідки про грошове забезпечення під час його перебування в зоні відчуження.

У відповідь відповідач у довідці №1 від 04 січня 2016 року про заробітну плату під час перебування в зоні відчуження зазначив, що фактична заробітна плата в зоні відчуження, із якої визначене нарахування позивачу пенсії, нарахована в сумі 122,70 крб., при цьому кошти за отриману підвищену дозу радіаційного опромінення не зазначені.

Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) повідомив позивача, що одноразова винагорода відповідно до розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964 від 17 травня 1986 року та ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року не враховується в заробіток із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про грошове забезпечення.

Позивач вважає дії відповідача при визначенні розміру його заробітної плати неправомірними, оскільки вони призвели до відчутної втрати розміру його пенсії під час її перерахунку, осучасненню і виплаті Управлінням Пенсійного фонду в м. Броварах та Броварському районі Київської області.

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд визнати дії Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови у наданні йому довідки про грошове забезпечення, одержане за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з включенням відомостей про отриману ним винагороду за отриману максимально допустиму дозу радіації в сумі 500 крб., оформлену листом від 14 грудня 2015 року №Х-124, неправомірними та зобовязати відповідача надати довідку про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з включенням відомостей про отриману ним винагороду за отриману максимально допустиму дозу радіації в сумі 500 крб.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення, інвалідом ІІ групи, захворювання якого повязане з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8,11-12).

На час аварії в 1986 році позивач ОСОБА_1 перебував на службі на посаді інспектора відділення пожежної охорони Броварського районного відділу Головного управління МВС України у Київській області в званні капітана внутрішньої служби і був відряджений за наказом ГУ МВС України в Київській області №069-1986р. до зони відчуження, де безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи: 26 квітня 1986 року у м. Чорнобиль, 27 квітня 1986 року м. Припять, 28 квітня 1986 року м. Чорнобиль, 29 квітня 1986 року м. Припять (а.с.13).

Під час виконання службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року, позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 26,74 БЕР, що підтверджується відповідною карткою дозиметричного контролю та відомостями із маршрутного листа (а.с.13,18).

7 грудня 2015 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) із заявою про видачу довідки про грошове забезпечення під час його перебування в зоні відчуження (а.с.14).

У відповідь Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) у довідці №1 від 04 січня 2016 року про заробітну плату позивача ОСОБА_1 під час перебування в зоні відчуження зазначив, що фактична заробітна плата в зоні відчуження, із якої визначене нарахування позивачу пенсії, нарахована в сумі 122,70 крб. (а.с.17).

При цьому, Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) повідомив позивача, що одноразова винагорода відповідно до розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964 від 17 травня 1986 року та ОСОБА_2 Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №207-7 від 10 червня 1986 року не враховується в заробіток із якого обчислюється пенсія і не включається в довідку про грошове забезпечення (а.с.15-16).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17.05.1986 № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Гранично допустима доза опромінення станом на 1986 рік була передбачена нормами радіаційної безпеки (НРБ-76), затвердженими Головним Державним санітарним лікарем СРСР 7 червня 1976 року, №141-76 і становила для населення 0,5 БЕР на рік, для персоналу 5 БЕР на рік, вищевказані норми були основним документом, який регламентував рівень впливу іонізуючого випромінювання.

У відповідності до розпорядження ОСОБА_2 Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17 травня 1986 року, в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації йому виплачується одноразова винагорода, якщо ця особа відноситься, серед інших, до офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання по посаді і спеціальному званню, що становить 660 карбованців.

Згідно з розпорядженням КМУ №1006-р від 25.11.1993 р., учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС співробітники МВС, віднесені до першої категорії, а також ті, що отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 БЕР і більше, мають право на перерахування їх грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах, відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з включенням відомостей про отримання ним винагороди за отриману максимально допустиму дозу радіації в сумі 500 крб., оформлену листом від 14 грудня 2015 року №Х-124, - неправомірними.

Зобовязати Броварський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану ним за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках з включенням відомостей про отримання ним винагороди за отриману максимально допустиму дозу радіації в сумі 500 крб.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.