Справа № 635/5379/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р.Справа № 635/5379/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2015р. по справі № 635/5379/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора РДПС м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області Лобан Валерія В'ячеславовича третя особа Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції

про визнання протиправними та скасування постанови та протоколу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора РДПС м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанову інспектора РДПС м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області Лобан В.В. від 26 червня 2015 року Серії ПС2№ 230331 та протокол про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 278176 від 26 червня 2015 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Конституції України, КУпАП, КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 26 червня 2015 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 278176 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу, 26 червня 2015 року ОСОБА_1 близько 11 години рухався по пр. Московському та на перехресті з пл. Повстання не надав перевагу у русі трамвая, який змінював рух ліворуч на пл.. Повстання чим порушив вимогу п. 16.7 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищезазначеного протоколу, інспектором РДПС м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області Лобан В.В. до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись із зазначеною постановою відповідача позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі, а прийнята на підставі цього протоколу постанова від 26 червня 2015 року відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог п.16.7 Правил дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрестя згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Згідно із Розділом 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак 5.62 "Місце зупинки" вказує місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

Посилання позивача на те, що відповідачем не враховані обставини, що пом'якшують його відповідальність, а саме, що він раніше не вчиняв правопорушень, відсутність пояснень свідків, неповідомлення позивача про час і місце розгляду справи не підтверджуються наданими суду доказами і не спростовують факту вчинення ним правопорушення та не звільняє позивача від адміністративної відповідальності.

Із врахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що оскаржувані протокол і постанова складені повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідають нормам закону, розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, постанова складена на місці і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2015р. по справі № 635/5379/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 15.04.2016 р.