Справа № 22-а-25758/11
Суддя: Приходько К. П.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Приходька К.П., суддів: Таргоній Д.О.. ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві про забов'язання проведення перерахунку доплати за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, -

встановила:

у березні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо встановлення та виплати позивачу доплати до пенсії та забовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Білій, Церкві провести перерахунок та виплатити пенсію з 01.01.2008 року згідно зі ст.. 39 Заі^^у України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена на рівні однієї мінімальної заробітної плати з встановленої Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік»

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2010 року позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо виплати доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання на території радіоактивного забруднення протиправними.

Забовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист гр^адян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території р^І^Рактивного забруднення встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати та здійснити виплату доплати до пенсії позивачки виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та прийняти ноие рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з то^^цо нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оціни1 на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який піддягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулюй ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність сущри_влади!1 зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина. Ч права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З). права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чиннй* законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, е о(Шй<енням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом Уя|Иіни (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цоЧ закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій- передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чиноМ змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову- обгрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист і^Ьадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності згЯетгів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те. що при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванні0 підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України віД 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, при вирішенні спору суд першої інстанції обгрунтовано не застосував річний стро^ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, встановлений ч.2 ст.99 КАС Українй (в редакції на час прийняття судом постанови), оскільки відповідач не заявив про застосування цього строку, а згідно ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративної^0

суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові

f^y першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, станова суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністраційного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенні убуду Апеляційної інстанції.