Справа № 826/4692/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. м. Київ К/800/40850/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (судді-доповідача), Зайцева М.П., Маринчак Н.Є.,

секретар судового засідання Корецький І.О.,

за участю: представника позивача: Вітусєвича Я.Ф.,

представника відповідача: Мазніченко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндохо дів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року

у справі № 826/4692/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МКТ-Комюнікейшн»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МКТ-Комюнікейшн» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі - Інспекція), в якому просило:

1) визнати протиправними дії Інспекції при проведенні зустрічної звірки та складанні акта від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки»;

2) визнати протиправними дії Інспекції по зменшенню задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту ТОВ «МКТ-Комюнікейшн», які проведені за наслідками складання акта від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки»;

3) зобов'язати відповідача вилучити інформацію про результати зустрічної звірки, за наслідками якої складено акт від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки», з інформаційних баз, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби в Україні.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року в задоволенні адміністративного позову Товариству відмовлено повністю. Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії Інспекції по проведенню документальної невиїзної позапланової перевірки Товариства, за результатами якої складено акт від 04 жовтня 2013 року № 1148/26-59-22-01-18/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МКТ-Комюнікейшн» (код за ) з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 01 червня 2011 року по 31 березня 2012 року».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року апеляційну скаргу Інспекції залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства задоволено: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року скасовано; адміністративний позов Товариства задоволено; визнано протиправними дії відповідача по проведенню перевірки ТОВ «МКТ-Комюнікейшн» з питань підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01 червня 2011 року по 31 березня 2012 року, за результатами якої складено акт від 04 жовтня 2013 року № 1148/26-59-22-01-18/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки»; визнано протиправними дії відповідача по зменшенню задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту Товариства, які проведені за наслідками складання акта від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки»; зобов'язано відповідача вилучити інформацію про результати зустрічної звірки, за наслідками якої складено акт від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки», з інформаційних баз, перелік яких визначений центральним органом Державної податкової служби України.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Інспекцією за результатами здійснених заходів з метою проведення зустрічної звірки щодо позивача складено акт від 04 жовтня 2013 року № 1148/26-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки».

Роблячи висновок про наявність підстав для визнання протиправними дій Інспекції по проведенню документальної невиїзної позапланової перевірки Товариства, за результатами якої складено акт від 04 жовтня 2013 року № 1148/26-59-22-01-18/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «МКТ-Комюнікейшн» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 01 червня 2011 року по 31 березня 2012 року», суд першої інстанції вважав, що відповідачем проведено документальну невиїзну позапланову перевірку позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач протиправно здійснив заходи щодо проведення зустрічної звірки та вніс зміни до інформаційних баз.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, зробленими з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, а відтак оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК).

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з пунктом 73.5 статті 73 ПК з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначено Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232.

З метою впровадження єдиного порядку направлення запитів на проведення зустрічних звірок, а також оформлення, передачі та накопичення матеріалів зустрічних звірок органами державної податкової служби розроблені Методичні рекомендації, які затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 року № 236, згідно з підпунктом 4.4 пункту 4 яких (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання <...>.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу державної податкової служби забезпечує проведення такої звірки.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, який є відображенням дій працівників податкових органів, не породжує правових наслідків для платника податків і, відповідно, не порушує його прав.

Внесена до інформаційних систем інформація на підставі такого акта використовується податковими органами для інформаційно-аналітичного забезпечення їхньої діяльності і не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Наведене відповідає правовій позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України від 17 листопада 2015 року по справі № 826/11901/14 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54203682).

Водночас суди першої та апеляційної інстанції зазначеному оцінки не надали та не перевірили чи оскаржувані дії Інспекції щодо проведення зустрічної звірки та складання акта про неможливість проведення зустрічної звірки порушують права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Слід відмітити й те, що роблячи висновки про наявність/відсутність підстав для задоволення позовних вимог, що стосувалися зменшення Інспекцією задекларованих податкових зобов'язань і податкового кредиту Товариства та вилучення з інформаційних баз інформації за результатами зустрічної звірки, суди мали перевірити на підставі відповідних доказів чи вчинялись дії, що оскаржуються позивачем. Разом з тим, ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не перевірили на підставі належних та допустимих доказів чи зменшувалися Інспекцією задекларовані позивачем податкові зобов'язання і податковий кредит та чи вносилась до інформаційних баз інформація за результатами зустрічної звірки, процедура проведення якої оскаржується позивачем.

Варто відмітити й те, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними дій Інспекції по зменшенню задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту ТОВ «МКТ-Комюнікейшн», які проведені за наслідками складання акта від 04 жовтня 2013 року № 14826-59-22-01/23151836 «Про неможливість проведення зустрічної звірки» та зобов'язання відповідача вилучити інформацію про результати зустрічної звірки з інформаційних баз, не звернув уваги на те, що акт із зазначеним номером в матеріалах справи відсутній, факт його складення матеріалами справи не підтверджується.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду, які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев

Н.Є.Маринчак