Справа № 2-а/1970/337/11
Суддя: Крапівницька Н.Л.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/337/11

04 березня 2011 р.м.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крапівницької Н.Л.

секретаря с/з ОСОБА_2

за участю сторін:

позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до ОСОБА_5

про повернення допомоги по безробіттю в сумі 2795,10 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 міськрайонний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся в суд до ОСОБА_5 про повернення допомоги по безробіттю в сумі 2795,10 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник позивача в обґрунтування своїх позовних вимог надав пояснення і посилається на те, що на підставі проведеної перевірки, за наслідками якої складено акт від 27 серпня 2010 року, встановлено, що ОСОБА_4, одночасно, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в період з 06.12.06 р. по 06.01.08 p., як безробітна, отримувала допомогу по безробіттю та одночасно була зареєстрована, як фізична особа-підприємець з 30.10.03 р.

Оскільки відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та п.6.14 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітним підприємницькою діяльністю», право на отримання допомоги по безробіттю мають лише незаняті (безробітні) особи, тому допомога отримана внаслідок обману або зловживання особою своїми правами, підлягає поверненню до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Фонд). Таким чином, сума допомоги по безробіттю в розмірі 2795,10 грн., яка виплачена ОСОБА_4, підлягає поверненню до Фонду у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, пояснивши в судовому засіданні, що дійсно перебувала на обліку у центрі зайнятості, але підприємницької діяльності не здійснювала і доходів, крім допомоги по безробіттю, не отримувала. Також їй не відомі обставини складання відповідачем акту розслідування страхових випадків 27.08.10 року і на її адресу не приходило запрошення щодо ознайомлення з цим актом. В даний час перебуває в дуже скрутному матеріальному положенні, ніде не працює.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій та основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частина 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Страхування громадян на випадок безробіття є окремим видом загальнообов'язкового державного соціального страхування і здійснюється на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України в особі виконавчих дирекцій Фонду, функції яких згідно ст. 12 Закону України виконують органи державної служби зайнятості.

У відповідності до ст. 1 Закону об'єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених ст. 7 цього Закону.

Судом встановлено, що 06 грудня 2006 року ОСОБА_4 звернулась із заявою до ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

Згідно наказу № НТ061206 від 06.12.06 р. ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_4 надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю.

А відповідно до наказу ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості № НТ 071203 від 03.12.07 р. ОСОБА_4 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку із закінченням строку виплати.

В ході виконання «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення» затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009р. №60/62, постановою правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 року №7-1 та на виконання наказу Державного центру зайнятості від 27.08.2007 року №61 «Про затвердження страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення» в результаті опрацьованих даних відділу з питань державної реєстрації відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради (лист № 3961/02-2 від 01.12.10 р.) з'ясувалось, що одночасно, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в період з період з 06.12.06 р. по 06.01.08 р. ОСОБА_4 була зареєстрована як фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується листом відділу державних реєстраторів ОСОБА_1 міської ради № 3961/02-2 від 01.12.10 р. про те, що ОСОБА_4 (інд. код НОМЕР_1) як фізична особа-підприємець у виконавчому комітеті ОСОБА_1 міської ради зареєстрована 30.10.03 р. та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 869/02-2 від 25.02.11 p., виданої відділом державних реєстраторів ОСОБА_1 міськради про те, що ОСОБА_5 зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.02.08 року, номер запису про державну реєстрацію 0010923.

Твердження представника позивача, що при взятті відповідача ОСОБА_4 на облік і весь час перебування на обліку її як безробітної у центрі зайнятості, а це складає 1 рік 1 місяць, ОСОБА_1 міськрайонним центром зайнятості не здійснено процедуру обміну відомостями про здійснення дій державної реєстрації та взяття на облік фізичних осіб - підприємців у відповідності до Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не було можливим на той період та не було прямої вказівки керівництва, суд оцінює критично, так як на той час вже було прийнято постанову Кабінетом Міністрів України № 357 від 20.03.06 р. «Деякі питання загальнообов'язкового соціального страхування на випадок безробіття», яка чинна на даний час, і якою затверджено «Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Так, згідно до пунктів 2, 3 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 20.03.06 р. «Деякі питання загальнообов'язкового соціального страхування на випадок безробіття» (далі Порядок) розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені у документах, поданих особою до державної служби зайнятості підчас її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Перевірка проводиться центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, у разі, коли: подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"

Відповідно до пункту 5 цього Порядку, яким встановлено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння з відомостями органів Державної податкової адміністрації, Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, державних реєстраторів, управлінь праці та соціального захисту населення, відділів (управлінь) субсидій; використання даних перевірок цих органів, Держнаглядпраці, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних безпосередньо на підприємствах, в установах та організаціях у порядку, встановленому законодавством. Працівники центрів зайнятості для встановлення достовірності даних можуть брати участь у перевірках, що проводяться зазначеними органами.

За результатами звіряння або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що їх проводили.

У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом і підписує його. У разі відмови особи підписати акт, про це робиться відмітка.

Однак, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 міськрайонний центром зайнятості за наслідками проведеної перевірки було складено 27.08.10 року Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо приховування відомостей про те, що ОСОБА_4 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, але відповідача ОСОБА_4 не було запрошено до центру зайнятості для ознайомлення з цим актом та дачею відповідних пояснень. 30.08.10 р. за вихідним № 08/4586 на адресу відповідача надіслано претензію про повернення коштів по безробіттю, як незаконно отриманих.

Таким чином, суд приходить до переконання, що при отриманні допомоги по безробіттю відповідачем ОСОБА_4 в період з 06.12.06 р. по 06.01.08 p., остання не мала наміру, в зв'язку з її необізнаністю, по наданню недостовірних даних у своєму зверненні від 06.12.06 р. на адресу центру зайнятості щодо надання статусу безробітної, про те що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, так як ніяких доходів (коштів) не отримувала, що встановлено у судовому засіданні та підтверджено деклараціями про доходи 2007-2008 роки ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка законності одержання ОСОБА_4 статусу безробітного та виплати їй допомоги по безробіттю проводилася ОСОБА_1 МРЦЗ після зняття з обліку відповідачем 01.12.10 p., хоча знята вона - 06.01.08 р. З огляду на це, суд приходить до висновку, що позивач провів перевірку та склав відповідний Акт з порушенням Порядку, тобто, поза межами застосування даного Порядку в часі та з порушення процедури, а відтак, неправомірно прийняв рішення про повернення допомоги на випадок безробіття. Суд вважає, що в даному випадку має місце неналежне виконання своїх обов'язків позивачем ОСОБА_1 МРЦЗ.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов не є підставним, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 86, 158, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_5 про повернення допомоги по безробіттю в сумі 2795,10 грн. відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Крапiвницька Н.Л.