Справа № 816/2273/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/2273/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05 січня 2015 року № НОМЕР_1, від 20 квітня 2015 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт від 20.11.2014 № 372/16-24-22-01/33 про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Імені Шевченка" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014. Вважає помилковими висновки акта перевірки про порушення позивачем: п. 185.1. ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, 209.4 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податкові зобовязання по ПДВ до сплати в бюджет у сумі 217787,42 грн.; п.57.1 ст57. п. 126.1. ст. 126 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-1V в результаті, чого підлягає донарахуванню штрафна санкція за несвоєчасну сплату в розмірі 45217,10 грн.; абзацу 2 п. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України - до сум нарахованого громадянам доходу та сума якого в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року - невірно застосовано ставку податку, не утримано та не сплачено до бюджету 948,40 грн. податку з доходів фізичних осіб. Зазначає, що ТОВ "Імені Шевченка" здійснило правильне нарахування та сплату податку на доходи фізичних осіб із застосування ставки податку, яка визначена ПКУ. Наполягає на тому, що сума у розмірі 217787,42 грн. правильно віднесена до складу податкових зобовязань декларації з ПДВ за спеціальним режимом оподаткування. Платіжне доручення на сплату податку на додану вартість в сумі 452171 грн. було подане до банківської установи у визначений законом термін - 30.01.2012, а тому нарахування штрафної санкції у розмірі 10 % від суми є неправомірним.

14.07.2015 до суду надійшли письмові заперечення, в яких на підтвердження правомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач посилається на висновки позапланової виїзної перевірки ТОВ "Імені Шевченка" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, оформленої актом від 20.11.2014 № 372/16-24-22-01/33.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Імені Шевченка" /ідентифікаційний код 30731308/ зареєстроване як юридична особа 25.06.2004, взяте на податковий облік у контролюючому органі як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

У термін з 05.11.2014 по 11.11.2014 посадовими особами Полтавської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Імені Шевченка" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 30.09.2014, за результатами якої складено акт від 20.11.2014 № 372/16-24-22-01/33 /а.с. 62-86/.

За висновками перевірки встановлено, зокрема, наступні порушення /а.с. 85, зворот/:

- п. 185.1. ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, 209.4 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобовязання по ПДВ до сплати в бюджет у сумі 217787,42 грн., у тому числі: за липень 2012 року в сумі 18333,33 грн., за жовтень 2012 року в сумі 33333,33 грн., за листопад 2012 року в сумі 45541,67 грн., за серпень 2013 року в сумі 2789,92 грн., за вересень 2013 року на сумі 357,37 грн., за грудень 2013 року в сумі 35040,10 грн., за березень 2014 року в сумі 25716,68 грн., за червень 2014 року в сумі 27800,01 грн., за вересень 2014 року в сумі 28875,01 грн.;

- п. 57.1 ст 57, п. 126.1. ст. 126 Податкового Кодексу України, в результаті, чого підлягає донарахуванню штрафна санкція за несвоєчасну сплату в розмірі 45217,10 грн.;

- абзацу 2 п. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України - до сум нарахованого громадянам доходу та сума якого в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року - невірно застосовано ставку податку. Внаслідок зазначеного порушення не утримано та не сплачено до бюджету 948,40 грн. податку з доходів фізичних осіб.

Полтавською ОДПІ на підставі акту перевірки від 20.11.2014 № 372/16-24-22-01/33 винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 05.01.2015 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "дораховані суми (податок з доходів найманих працівників)" у розмірі 1340,54 грн, у тому числі: за основним платежем - у розмірі 948,40 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 392,14 /а.с. 9/.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 07.04.2015 року № 1411/10/16-31-10-04-11 податкове повідомлення-рішення від 05.01.2015 № НОМЕР_1 залишено без змін, податкове повідомлення-рішення від 05.01.2015 № НОМЕР_2 скасовано в частині штрафної санкції 45217,10 грн, в іншій частині залишено без змін, а скарга ТОВ "ім. Шевченка" без задоволення та зобов'язано Полтавську ОДПІ винести податкове повідомлення-рішення на суму 45217,10 грн штрафної санкції.

На підставі рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 07.04.2015 року № 1411/10/16-31-10-04-11 Полтавською ОДПІ винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 20.04.2015 № НОМЕР_3, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем "податок на додану вартість" у сумі 45217,10 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 20.04.2015 № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 326681,23 грн у тому числі: за основним платежем - у розмірі 217787,42 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 108893,71 грн /а.с. 11/.

Рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги від 27.05.2015 року № 11142/16/99-99-10-01-03-15 податкове повідомлення-рішення від 05.01.2015 № НОМЕР_1, 20.04.2015 № НОМЕР_2, 20.04.2015 № НОМЕР_3 та рішення 07.04.2015 року № 1411/10/16-31-10-04-11 залишено без змін.

Позивач не погодився з зазначеними вище податковими повідомленнями-рішення, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 20.04.2015 № НОМЕР_3, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем "податок на додану вартість" у сумі 45217,10 грн., суд дійшов наступних висновків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що ТОВ "ім. Шевченка" в січні 2012 року по декларації № НОМЕР_4 від 18.01.2012 року сума податкового зобов'язання сплачена з порушення термінів, а саме, в січні позивачем подано декларацію з податку на додану вартість за звітний період грудень 2011 року, в якій визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 452171,00 грн., термін сплати 30.01.2012, фактично сплачено 31.01.2012 року, з огляду на наступне.

Згідно пункту 1.22 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - членом платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. /пункт 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"/.

Як вбачається з листа ПАТ КБ "Приватбанк" від 13.07.2015 року № 20.1.0.0.0/7-20150710/3256 платіжне доручення № 7068 від 30.01.2012 року на суму 452171,00 грн проведено 30.01.2012 о 16:38, надійшло 31.01.2014 на рахунок 1039 о 08:55 оскільки дата валютування п/д була зазначена 31.01.2012 року.

Разом з тим, відповідачем не доведено факту порушення позивачем пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України та невчасної сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Відтак, штрафні санкції в розмірі 452171,10 грн застосовані до позивача безпідставно та неправомірно.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 20.04.2015 № НОМЕР_2, суд дійшов наступних висновків.

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ "ім. Шевченка" не відображено в складі податкових зобовязань суми ПДВ (загальної декларації з податку на додану вартість) по операціям які не підпадають під дію статті 209 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ "ім. Шевченка" надавались послуги по оренді земельних ділянок СП "Полтавській газонафтовій компанії" та проведено компенсацію втраченої вигоди на користь ТОВ "ім. Шевченка".

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового Кодексу України /в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Приписами статті 187 визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "ім. Шевченка" є сільськогосподарським підприємством та зареєстровано як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податку на додану вартість /а.с. 49/.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "ім. Шевченка" є власником земельної ділянки площею 4,7500 га з кадастровим номером :00:003:1006, що розташована на території Соколово-Балківської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 799969 /а.с. 94/.

Згідно положень статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки /частина 2, статті 402 Цивільного кодексу України/.

Тобто, встановлення земельного сервітуту не є добровільним для власника земельної ділянки, а реалізується для задоволення потреб інших осіб.

Між позивачем та СП "Полтавська газонафтова компанія" укладено договори про встановлення земельного сервітуту від 17.07.2011, 09.03.2011 /а.с. 95-114/.

Згідно відомостей витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ "ім. Шевченка" є 01.11 Вирощування зернових культур (окрім рису), бобових культур і насіння олійних культур /а.с. 217-220/.

Таким чином, позивач замість здійснення основного виду економічної діяльності на власних землях, вимушене було передати її в користування іншій особі.

Як пояснив представник позивача, згідно наданих банками документів на рахунки ТОВ "ім. Шевченка" від СП "Полтавська газонафтова компанія" надійшло 23.07.2012 - 2833,69 грн., 25.07.2012 - 100000,00 грн, 15.11.2012 - 62700,00 грн., 19.12.2013 - 210000,00 грн. Інших коштів від СП "Полтавська газонафтова компанія", які визначені в акті перевірки, на рахунки позивача не надходило /а.с. 130/.

Відомостями банків АТ "Ощадбанк", ПАТ "УКРСОЦБАНК", ПАТ "ВЕРНУМ БАНК", ПАТ "Банк "Український капітал", ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" підтверджено, що кошти (на рахунки ТОВ ім. Шевченка, , по платежам, за якими платником являлось СП "Полтавська газонафтова компанія", , за наступні дні: 23.07.2012, 25.07.2012, 10.10.2012, 07.11.2012, 15.11.2012, 20.11.2012, 21.08.2013, 30.09.2013, 31.12.2013, 19.12.2013, 31.03.2014, 30.06.2014, 30.09.2014 не надходили /а.с . 161, 164, 166, 169/.

Разом з тим, відповідачем не доведено факту порушення позивачем п. 185.1. ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, 209.4 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податкові зобовязання по ПДВ до сплати в бюджет у сумі 217787,42 грн.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 20.04.2015 № НОМЕР_2 прийнято без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 05.01.2015 № НОМЕР_1, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

В ході перевірки встановлено не повне утримання з джерела виплати сум ПДФО при виплаті громадянам орендної плати за земельний пай. Внаслідок зазначеного порушення не утримано та не сплачено до бюджету податку на доходи фізичних осіб 948,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Полтавською ОДПІ на вимогу суду надано розрахунок встановлених перевіркою випадків неповного утримання ПДФО з сум нарахованої орендної плати громадянам за паї та розрахунок недоутриманого податку /а.с. 152-153/.

Однак, як із матеріалів справи слідує, що Полтавською ОДПІ в якості додатку до акту вищевказаного розрахунку не надавалося, та як висновок позивач не міг ознайомитися зі змістом вказаного додатку до акту перевірки.

Інших доказів, які б свідчили про ознайомлення позивачем з вказаним додатком до акту або ж розрахунком Полтавською ОДПІ до суду не надано.

Відповідно до пункту 78.1. підпункту 78.1.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, обставин за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту;

Відповідно до п. 81.1. ПКУ, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року в справі № 21-425а/14.

Із сторінки 2 акту перевірки від 20.11.2014 року № 372/16-24-22-01/33 вбачається, що термін проведення перевірки продовжувався з 12.11.2014 по 13.11.2014 на підставі наказу Полтавської ОДПІ від 07.11.2014 № 567.

Однак, із наявної в матеріалах справи копії направлення на перевірку від 04.11.2014 року № 000547 вбачається, що підпис керівника органу податкової служби про продовження строку проведення перевірки з 12.11.2014 на 2 робочі дні на підставі наказу Полтавської ОДПІ від 07.11.2014 № 567 відсутній /а.с. 203/.

Як пояснив представник позивача жодне направлення на перевірку не було вручене уповноваженій особі ТОВ "ім. Шевченка".

Крім того, як вбачається з матеріалів справи перевірка проводилась за період з 01.10.2011 по 30.09.2014. Нарахування орендної плати за земельний пай здійснювалося ТОВ "ім. Шевченка" з листопада 2011 року по серпень 2013 року.

Згідно пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 винесено 05.01.2015 року.

Таким чином, контролюючим органом вказане податкове повідомлення-рішення винесено пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

З огляду на вищевикледене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 05.01.2015 № НОМЕР_1 прийнято без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" до Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 05 січня 2015 року № НОМЕР_1, від 20 квітня 2015 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань за зобовязаннями Полтавської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Шевченка" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20(двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2016 року.

Суддя С.А. Іваненко