Справа № 2-а-51/10
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2010-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-51/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКО В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в„ м. Дніпродзержинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни"

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни", оскільки народилася 07 жовтня 1936 року та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно зі статтею 6 цього Закону їй з 1 січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 - 2008 роках така допомога не виплачувалася. Вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо не нарахування підвищеної пенсії протиправними, просить зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу за 2006 - 2008 рр. в сумі 3891 грн. 90 коп. В наданому до суду письмовому клопотанні, позивачка ОСОБА_2 просить суд розглянути справу без її участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_3 в наданих суду письмових запереченнях зазначив, що дійсно позивачка має статус дитини війни. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року було визнано такими, що не відповідають Конституції положення Закону України «Про державний бюджет України» на 2007 рік», якими було зупинено дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України, які мають цільове призначення тільки для виплати пенсій.

Суд, взявши до уваги позицію позивачки та позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 народилася 07 жовтня 1936 року та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджено її пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року. Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було визначено порядку виплати до пенсії особам, які мають статус «дитини війни». Тому суд вважає необхідним у задоволені позовних вимог у цій частині відмовити.

Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року були визнанні неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена. Таким чином, відповідач зобов'язаний був зробити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для осіб, які втратили працездатність у 2007 році складає: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 41 1 гривень.

При таких обставинах відповідач був зобовязаний підвищити позивачу пенсію починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При цьому позивачем суду не надані докази, що вона є інвалідом. Тому у задоволенні її позовних вимог щодо нарахування підвищення пенсії як «дитині війни» з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року необхідно відмовити.

При таких обставинах суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як «дитині війни» в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є неправомірними тому, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відносно вимог позивача за 2008 рік суд вважає, що вони є аналогічними з 2007 роком.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки позивачці пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у наступному розмірі: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня-482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, що не було зроблено.

При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. В частині стягнення суми недоотриманої допомоги позивачці у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки визначення розміру виплати допомоги відноситься до компетенції субєкту владних повноважень.

Судові витрати відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України підлягають стягненню з місцевого бюджету на користь позивачки у розмірі, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року, тобто судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статтями 2, 6, 8, 9, 69,94, 104, 159, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений позов, -- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо нарахування та виплати Л Ю Б І М О В І Й ОСОБА_4 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити Л Ю Б І М О В І Й ОСОБА_4 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог Л Ю Б І М О В І Й ОСОБА_4, -

в і д м о в и т и .

Стягнути з бюджету Баглійського району міста Дніпродзержинська на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська. Заяву про апеляційне оскарження може бути подано в строк 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається в строк 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: