Справа № 804/15191/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"06" квітня 2016 р. справа № 804/15191/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Губар Т.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 Артемова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 р. у справі № 804/15191/15

за позовом ОСОБА_4

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі- відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі- відповідач-2)

про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У жовтні 2015 позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №006-03726-240215 "Найкращий від Миколая" від 24.02.2015р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та позивачем, оформлені листом вих. №8821/291 від 23.09.2015р.;

- зобов'язати відповідача-1 подати до відповідача-2 додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок відповідача-2 та включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача-2, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу (депозиту) №006-03726-240215 "Найкращий від Миколая" від 24.02.2015 p.;

- зобов'язати відповідача-2 включити позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 139 125,03 грн. за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу (депозиту) №006-03726-240215 "Найкращий від Миколая" від 24.02.2015 p., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та позивачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 р. позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача-1 щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №006-03726-240215 "Найкращий від Миколая" від 24.02.2015р., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, оформлені листом вих. №8821/291 від 23.09.2015р.;

- зобов'язано відповідача-1 включити позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за рахунок відповідача-2, та надати до відповідача-2 додаткову інформацію про вкладника - позивача стосовно здійснення виплати по відшкодуванню коштів за вкладами за рахунок гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.02.2015р. №006-03726-240215;

- зобов'язано відповідача-2 здійснити необхідні дії для включення вкладника - позивача в Загальний реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу від 24.02.2015р. №006-03726-240215.

Постанова мотивована тим, що відповідачем-1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відмови включити позивача до переліку вкладників, а також не доведено наявності обставин для визнання договору банківського вкладу позивача нікчемним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачі оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач-1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин по справі, що мають значення для справи. Відповідач-1, зокрема, зазначив, що на час перерахунку коштів на депозитний рахунок позивача діяла постанова Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії проблемних" (далі - Постанова). Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення AT "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол №174/15 від 27.07.2015 року), керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаною постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

Тобто, за таких умов, укладання між Банком та фізичними особами після 16.01.2016 року договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами Банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунках граничної суми відшкодування, мало наслідком надання Банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб. Крім того, переважна більшість укладених Договорів банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку. Відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" (далі - Правила), затверджених Рішенням Ради директорів AT "Дельта Банк" протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил.

На підставі вищевикладеного, Комісія дійшла до висновку, що умови Договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Протоколу), укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів па вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону.

Також відповідач-1 зазначив, що відповідно до укладеного договору банківського вкладу на відкритий Позивачем депозитний рахунок надійшли кошти у валюті - долари США шляхом так званого "дроблення" великого депозиту іншого клієнта банку, а саме фізичної особи ОСОБА_7, що підтверджується витягом з реєстру операцій та свідчить, що ці операції не передбачали фактичного переміщення "реальних" грошових коштів та здійснювались за рахунок внутрішньобанківських проводок. Ця обставина свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а отже їх нікчемність. Зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_7 на поточний рахунок позивача суперечить постанові правління Національного Банку України № 365 від 16.09.2013 "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України", оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку.

Позивач 19 жовтня 2015 року звертався до Банку з кредиторськими вимогами. Відповідно до програми Банку СІА вимоги позивача внесено в реєстр 29.10.2015 року.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач-2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Відповідач-2, зокрема, зазначив, що під час дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку, банк не втрачає статус юридичної особи, законодавством не передбачено, що після запровадження процедури виведення банку з ринку Фонд набуває прав та обов'язків банків у судових справах. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Будь-які інші виплати вкладникам банків Фондом гарантування не здійснюються.

Уповноважена особа Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" мала всі законодавчі підстави не включати позивача в Перелік вкладників, визнавши договір, укладений з Позивачем нікчемним, оскільки він порушує публічний порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків, встановлений ст.ст. 26, 27, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і суперечать інтересам держави і суспільства (ст. 228 Цивільного кодексу України).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В.В. договір банківського вкладу (депозиту) укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4 було визнано нікчемним.

Всі дії Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. щодо формування переліку вкладників та направлення повідомлення про нікчемність правочину здійснювались з урахуванням викладених вище вимог чинного законодавства.

Частиною другою ст.215 Цивільного кодексу України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Тому, включення позивача до переліку вкладників, яке мало б наслідок виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом суперечило б попереднім діям Уповноваженої особи щодо визнання договору нікчемним.

Позивач безпідставно вважає себе вкладником Банку на підставі Договору банківського рахунку, який за прямими приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та ЦК України є нікчемним правочином.

Відповідно до змісту ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування. Таким чином, відповідно до приписів Закону у відповідача-2 не виникло жодного обов'язку перед позивачем, і тому права позивача не могли бути порушені відповідачем-2 , жодної підстави для спонукання відповідача-2 судом до вчинення відповідних дій на даний час не існує.

В судовому засіданні представник відповідача-1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову позивачу у задоволенні позову.

Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг відповідачів заперечував.

Представник відповідача-2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача-1 та представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладений Договір від 24.02.2015р. № 006-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США. На виконання умов п. 1.6. вказаного Договору, позивачу відкрито вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1. Відповідно до п. 1.2. Договору сума вкладу становить - 5 180 доларів США.

Згідно з п. 1.8. Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215 зарахування вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого у Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами Договору.

24.02.2015 р. на рахунок позивача ОСОБА_7 було перераховано суму вкладу у розмірі 5 180 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46368318 від 24 лютого 2015 року (а.с.15).

Відповідно до п.1.3. Договору від 24.02.2015р. № 006-03726-240215 вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 25 травня 2015 року, тобто строком на три календарних місяця.

На час закінчення дії Договору від 24.02.2015р. № 006-03726-240215 зазначена сума позивачу не була виплачена.

Також судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 03.03.2015 до 02.06.2015 та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" Кадирова Владислава Вікторовича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 № 71 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" по 02.09.2015 (включно), а рішенням від 03.08.2015р. № 147 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" по 02.10.2015 року включно.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено повідомлення про те, що з 11 червня 2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ "Дельта Банк". Виплата коштів здійснювалась через установи чотирьох банків. Банк, що здійснює виплату коштів, визначено залежно від місця реєстрації проживання за паспортом, вказаному вкладниками під час укладання договору банківського вкладу/рахунку з ПАТ "Дельта Банк".

Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 02.10.2015 № 664 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк".

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта банк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Кадирова Владислава Володимировича уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку строком на 2 календарних роки, а саме з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Листом від 23.09.2015р. №8821/291 позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 006-03726-240215 від 24.02.2015 року згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.16).

19.10.2015 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою, в якій просив надати інформацію щодо невиплати відшкодування за Договором від 24.02.2015р. №006-03726-240215 відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.69).

У відповідь на заяву відповідач-1 листом від 10.11.2015 року №05-3168167 направив позивачу виписку по рахунку НОМЕР_2, відкритому згідно умов договору №020-03726-230215 від 23.02.2015р., за період з 23.02.2015 року по 31.03.2015 року, відповідно до якого залишок на рахунку позивача складає 4,90 USD (а.с.70,71).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивач на підставі того, що:

- відповідач-1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності відмови включити позивача до переліку вкладників;

- відсутні обставини для визнання Договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015р. №006-03726-240215 нікчемним;

- відмова відповідача-1 включити позивача до переліку не узгоджується з вимогами закону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до відповідача-1 на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Статтею 37 вказаного Закону визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" , - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N14 від 09.08.2012р., Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону , а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Відповідно до п.2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N14 від 09.08.2012р., Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача не було включено до Переліку. На думку відповідачів, Договір від 24.02.2015р. №006-03726-240215 є нікчемним відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому у відповідача-1 не виникло обов'язку включити позивача до Переліку.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Отже, Договір від 24.02.2015р. № 006-03726-240215 може бути визнано нікчемним на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" лише у тому разі, якщо умови цього договору передбачають отримання позивачем певних переваг (пільг) порівняно з іншими вкладниками, що не встановлено для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно доводів відповідача-1 зазначені переваги отримує третя особа - ОСОБА_7, якою і було перераховано кошти на депозит позивача. На думку відповідача-1, за зазначеним договором третя особа через позивача отримає відшкодування за вкладами у сумі, що перевищує встановлений ст.26 Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" граничний розмір.

Проте, відповідно до п.1.10. Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215 у разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного у п. 1.3. Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору, вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок відкритий на ім'я вкладника в установі Банку.

Будь-яких доказів того, що кошти, перераховані ОСОБА_7, після зарахування на депозитний рахунок позивача не стали власністю позивача відповідач-1 суду не надав.

Отже, згідно Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215 після припинення його дії кошти отримує саме позивач, а не ОСОБА_7 Висновок відповідача-1, що за зазначеним договором ОСОБА_7 через позивача отримає відшкодування за вкладами у сумі, що перевищує встановлений ст.26 Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" граничний розмір, є припущенням та не свідчить про нікчемність Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215 на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Такі порушення можуть бути підставою для визнання договору недійсним, але не свідчать про його нікчемність, оскільки саме з цими підставами Закон України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" не пов'язує наслідки у вигляді нікчемності угоди.

Посилання відповідача-1 на порушення п.1.8. Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215, положень постанови правління Національного Банку України № 365 від 16.09.2013 "Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України" та Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" свідчать про неналежне виконання посадовими особами ПАТ "Дельта Банк" посадових обов'язків, а не про наявність ознак нікчемності Договору від 24.02.2015р. №006-03726-240215, передбачених п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, колегія суддів зазначає, що на час укладення Договору від 24.02.2015р. № 006-03726-240215 не було запроваджено тимчасову адміністрацію та почато процедуру ліквідації і, відповідно, не було введено пов'язаних з цим обмежень; фінансове положення банку не змінилося, оскільки розмір депозитного вкладу не збільшив зобов'язань банку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до відповідача-1, оскільки відповідач діяв не на підставі та не в порядку, встановленому чинним законодавством, та не довів суду правомірність своїх дій.

Щодо позовних вимог до відповідача-2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб N14 від 09.08.2012р., відповідач-2 складає Загальний Реєстр на підставі Переліку, наданого відповідачем-1. Тобто наслідком дій відповідача-1 по внесенню позивача до Переліку є дії відповідача-2 зі включення позивача до Загального Реєстру, на підставі якого і здійснюється відшкодування банківського вкладу позивачу.

Таким чином, внесення позивача до Загального Реєстру є належним способом захисту права позивача на отримання відшкодування коштів банківського вкладу за рахунок коштів відповідача-2.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2015 р. у справі №804/15191/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун