Справа № П/811/257/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Справа №П/811/257/14

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Державного підприємства «Голованівське лісове господарство»

до відповідача: Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області

за участю:

секретаря судового засідання Дмитрієвої А.В.,

представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

Державне підприємство «Голованівське лісове господарство» звернулося з позовом до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування пунктів 2.2, 3.2 3.4, 3.9 вимоги від 21.11.2013 р. №04-14/2528.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність та не обґрунтованість оскаржуваного листа-вимоги в частині пунктів 2.2, 3.2 3.4, 3.9.

Відповідачем до суду подано заперечення на адміністративний позов відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки вимога від 21.11.2013 р. №04-14/2528 прийняті за результатами планової ревізії фінансово-господарської діяльності позивача у звязку з виявленими порушеннями.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представники відповідача заперечили проти їх задоволення.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 18.04.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 25.04.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Голованівське лісове господарство» засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України і входить до сфери управління Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства (а.с.34, Т.1).

У період з 02.09.2013 р. по 14.11.2013 р. посадовими особами Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області та Голованівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Голованівське лісове господарство» за період з 01.09.2011 р. по 31.08.2013 р., за результатами якої складено акт №04-10/112 від 21.11.2013 р. (а.с.13-24, Т.1, а.с.1-38, Т.2).

На підставі акта ревізії №04-10/112 від 21.11.2013 р. Голованівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією надіслано вимогу від 21.11.2013 р. №04-14/2528 (а.с.25-32, Т.1, а.с.39-44, Т.2), яким. зокрема, зобовязано:

- п.2.2 стягнути з винних осіб 44 987,88 грн. у порядку визначеному законодавством;

- 3.2 стягнути з винних осіб 20 079,01 грн. у порядку визначеному законодавством;

- 3.3 стягнути з винних осіб 37 300,00 грн. у порядку визначеному законодавством;

- 3.4 стягнути з винних осіб7 921,73 грн. у порядку визначеному законодавством;

- 3.9 стяогнути з винних осіб шкоду заподіяну лісовим насадженням у кварталах 11 та 24 Голочанського лісництва на загальну суму 94 965,40 грн. у порядку визначеному законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 р. №2939-ХІІ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі за текстом Закон), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п.1, 7 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 (далі за текстом Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю. Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, обєднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

На підставі пп.4 п.4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пп.15, 18, 21 п.6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням передбачено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються зі статтею 10 Закону, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Так, зокрема, п.7, 10, 13 ч.1 ст.10 Закону передбачено права предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

З аналізу зазначених норм встановлено, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Водночас стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом зобовязання виконання вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю наділений правом заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

На підставі п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 КАС України адміністративний позов звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення субєкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує права чи обовязки для позивача та, як наслідок, порушує його права, свободи чи інтереси.

Оскаржувані позивачем п.2.2, 3.2, 3.3, 3.4 та 3.9 Пункти 2.3, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 вимоги від 21.11.2013 р. №04-14/2528 вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення з винних осіб.

Разом з тим, збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, при цьому наявність завданих збитків та правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не під час розгляду адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постановах від 15 квітня 2014 року (справа №21-40а14), від 13 травня 2014 року (справа №21-89а14), яка є обовязковою в силу ч.1 ст.2442 КАС України.

Встановлення судом відсутності порушеного права позивача чи невідповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправними та скасування пунктів 2.2, 3.2 3.4, 3.9 вимоги від 21.11.2013 р. №04-14/2528 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі 19 квітня 2016 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_4