Справа № 196/131/16-а(2-а/196/9/2016)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокусправа № 196/131/16-а(2-а/196/9/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року у справі № 196/131/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення не нарахованої та несплаченої суми одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення ненараховної та невиплаченої суми одноразової грошової допомоги був повернутий Позивачеві для подання до належного суду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року скасувати та прийняти судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідачем в даному випадку виступає Міністерство оборони України, то розгляд даної справи підсудний окружному адміністративному суду, а не місцевому суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п1 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Приписами ст.18 КАС України встановлена предметна підсудність адміністративних справ між адміністративними та місцевими судами.

Згідно з п.6 ст.108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що в адміністративному судочинстві діє предметна підсудність, яка має наміром розмежування компетенції між різними судами щодо вирішення адміністративних справ та встановлюється нормами ст.18 КАС України. Так, у разі подання особою позову до суду неналежної предметної підсудності, то він підлягає поверненню.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог Позивача було визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби та зобов'язання Відповідача нарахувати та сплатити таку одноразову грошову допомогу.

Отже, в даному випадку Позивачем були заявлені вимоги щодо нарахування та здійснення соціальних виплат.

Між тим, суд першої інстанції посилаючись на норми ч.2 ст.18 КАС України дійшов висновку, що даний спір підсудний окружному адміністративному суду. Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Приписами п.4 ч.1 ст.18 КАС України, встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Зі змісту зазначеного вбачається, що всі спори фізичних осіб зокрема з приводу нарахування та здійснення соціальних виплат підлягають розгляду місцевими судами, як адміністративними, незалежно від того, який саме суб'єкт владних повноважень виступає Відповідачем.

Як вже було встановлено судом, позовні вимоги Позивача стосувались нарахування та виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби, яка за своєю правовою природою відноситься до соціальної допомоги.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, даний спір підлягає розгляду місцевим судом, як адміністративним, що в свою чергу свідчить про хибність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості повернення адміністративного позову Позивачу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування..

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2016 року у справі № 196/131/16-а - скасувати.

Матеріали справи № 196/131/16-а направити до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Л.А. Божко