Справа № 22-а-5599/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Приходька К.П.

суддів - Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області на рішення Миронівського районного суду Київської області від 2 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області про перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, він як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з їх участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримує передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну та додаткову пенсії. Посилаючись на те, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, установленим цим Законом, та на відмову УПФУ привести їх у відповідність із останніми, просить визнати дії відповідача незаконними та зобовязати його усунути зазначені порушення, здійснивши відповідні перерахунки та виплату пенсії відповідно до вимог Закону.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 2 червня 2010 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії по інвалідностінезаконними та зобовязано управління Пенсійного Фонду України у Миронівському районі здійснити перерахунок та виплату відповідачу пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 02.06.2010 року, з урахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на відсутність достатніх асигнувань, Затверджених Верховною Радою України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, зокрема, інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається , що позивач є інвалідом ІІ групи довічно, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок цієї аварії.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

При винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, виходив з пріоритетності законів над підзаконними актами.

Кабінет Міністрів України повинен був встановити порядок виплати основної та додаткової пенсіїзгідно ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

11 липня 2007 року Конституційний Суд України оприлюднив рішення №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, яким скасував призупинення на 2007 рік виплат пільг, компенсацій, гарантій для населення відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 02.06.2010 року, протягом якого позивач має право на отримання вказаних виплат

На момент вирішення справи суд керувався цивільним законодавством. Відповідно ст. 253 ЦПК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Згідно з ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 24 березня 2010 року, а відтак його право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в три роки, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст. 253, 257 ЦПК України, положення Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 24.03.2010 року, з урахуванням проведених виплат.

Однак на вказані норми закону суд належної уваги не звернув.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд правильно визначивши право позивача на отримання передбачених законодавством виплат, не врахував процесуальний строк, протягом якого підлягають захисту порушені права позивача і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову Миронівського районного суду від 2 червня 2010 року необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області задовольнити частково, зобовязавши управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 24 березня 2010 року.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді