Справа № 205/6292/15-а(2а/205/91/15)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2016 рокусправа № 205/6292/15-а(2а/205/91/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Кругового О.О. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року у справі № 2а/205/91/15 (205/6292/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради (далі - Відповідач), в якому просила визнати неправомірними дії Відповідача щодо позбавлення у квітні 2015 року виплати грошової допомоги, призначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані по лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 р № 505; зобов'язати Відповідача поновити вказані виплати грошової допомоги та здійснити виплати необґрунтовано припиненої грошової допомоги з 06.04.2015 року.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що Відповідач неправомірно припинив їй виплату належних сум грошової допомоги одразу після досягнення дитиною трирічного віку, в той час, як, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані по лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 р № 505 , після досягнення її дитиною трирічного віку такі виплати мали бути зменшені протягом 2 місяців на 50 %, лише після чого припинені. (а.с.2-4)

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Рішення мотивовано тим, що у відповідності до приписів чинного законодавства позивачу з моменту досягнення дитиною трирічного віку призначена грошва допомога мала бути зменшена на 50 відсотків на наступні 2 місяці, а тільки після цього припинена. (а.с.39-40)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначали, що з 06.04.2015 р. з досягненням дитиною Позивача трирічного віку статус ОСОБА_1. змінився з особи, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, оскільки вона вже є працездатною особою, яка не здійснює догляд за дитиною та не працює. При цьому звертають увагу на те, що виплата на особу була припинена автоматично програмним забезпеченням, розробленим ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» з огляду на те, що особа отримувала допомогу протягом чотирьох місяців та не працевлаштована. (а.с.44-46)

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1. разом із сім'єю у серпні 2014 року виїхала до м. Дніпропетровська з місця постійного проживання: АДРЕСА_1, у зв'язку із проведенням антитерористичної операції. (а.с.9)

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 03.12.2014 р. ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї, було призначено грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у загальному розмірі 1768 грн. з 01.12.2014 р. по 31.05.2015 р., їй як працездатній особі, яка доглядає за дитиною до трьох років та не працює у розмірі 442 грн., чоловікові як працездатній особі, яка працює - 422 грн., дитині до 18 років - 884 грн. (а.с.32).

У зв'язку із зміною статусу ОСОБА_1 з 06.04.2015 р. на працездатну особу, яка не доглядає за дитиною та не працює, через досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, Відповідачем , згідно з рішенням від 08.04.2015 р. був здійснений перерахунок в межах терміну призначення адресної допомоги та призначена адресна допомога на сім'ю в загальному розмірі 1326 грн. з 06.04.2015 р. по 31.05.2015 р. (а.с.33)

09.06.2015 р. Позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради із письмовою заявою про призначення грошової допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на наступний шестимісячний строк, вказавши, що один член сім'ї працює, один - не працює. (а.с.35)

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 16.06.2015 року Позивачу були подовжені виплати з 01.06.2015 р. по 30.11.2015 р. в розмірі 1326,00 грн. на склад сім'ї: ОСОБА_1, працездатна особа, не здійснює догляду, не працює, не включена до розрахунку відповідно до постанови КМУ №212 від 31.03.2015 року, чоловік ОСОБА_4, працездатний, не здійснює догляд, працює, дитина до 18 років ОСОБА_3 (а.с.34).

Наказом №83-ОС від 01 липня 2015 року ОСОБА_1 була призначена на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта юридичного відділу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська. (а.с.14).

10.08.2015 року позивач направила по пошті лист Начальнику Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з прохання поновити їй виплати, призначеної щомісячної адресної допомоги та здійснити виплати необґрунтовано припиненої грошової домового з 06 квітня 2015 року, надіславши також наказ про призначення на посаду №83-ОС від 01.07.2015року (а.с.10-12).

Листом № К-35 від 02.09.2015 року Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати щомісячної адресної допомоги, з посиланням на те, що 06.04.2015 року дитині позивача виповнилось три роки і у неї змінився статус, як особи, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, на працездатну особу, яка не здійснює догляд та не працює. Так, за відсутністю факту працевлаштування позивача її сім'ї було зроблено перерахунок адресної допомоги. В результаті чого сума виплат склала з 06.04.2015 по 31.05.2015 - 1326,00 грн. та виплачена в повному обсязі. Також зазначили, що відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 31.03.2015 року №212, затверджених постановою КМУ, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 вищевказаного Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. (а.с.24).

Незгода Позивача з відмовою Відповідача у виплаті їй грошової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані по лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 р № 505 та зобов'язання здійснити такі виплати і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів чинного законодавства позивачу з моменту досягнення дитиною трирічного віку призначена грошва допомога мала бути зменшена на 50 відсотків на наступні 2 місяці, а тільки після цього припинена.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Відповідно до п. 7 Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що держава бере на себе обов'язок по наданню грошової допомоги особам, які переміщуються, якому кореспондує обов'язок останніх протягом двох місяців з дня призначення такої допомоги працевлаштуватися, крім випадків, якщо допомога призначається непрацездатній особі. У випадку відсутності факту працевлаштування протягом двох місяців допомога має бути зменшена на 50 відсотків на два місяці, після чого припинена.

При цьому законодавець визначив і виключення серед працездатних осіб, зокрема осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яким така допомога має виплачуватися без вимоги обов'язкового працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, донька Позивача ОСОБА_3 досягла трирічного віку 06.04.2015 року, тобто, саме з цієї дати ОСОБА_1 змінила статус із працездатної особи, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на працездатну особу, яка не працює, у зв'язку з чим саме від цього часу має відраховуватись двомісячний строк на працевлаштування такої особи.

Припиняючи виплати грошової допомоги у відповідності до Порядку від 01.10.2014 р. № 505, орган праці та соціального захисту фактично позбавив Позивача можливості знайти відповідну роботу, чим позбавив її наданих державою гарантій. При цьому пошук підходящої роботи вимагає значного часу, а перебування у відпустці по догляду за дитиною не може свідчити про наявність у особи достатньо вільного часу для працевлаштування до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, фактично лише з 06.06.2015 р. Позивачу виплата грошової допомоги мала відбуватися у зменшеному на 50 % відсотків розмірі.

При цьому відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 працевлаштувалася з 01.07.2015 р. на посаду головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська відповідно до наказу від 01.07.2015 р. № 83-ос. (а.с.14)

Згідно п. 3 постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Згідно з постановою КМ № 212 від 31.03.2015 р., що набрала чинності з 23.04.2015 р., пункт 12 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженою постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р. доповнено абзацом такого змісту:

"Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги."

Позивач при подачі заяви від 09.06.2015 р. про призначення грошової допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території, на наступний шестимісячний строк зазначила, що один із членів сім'ї не працює. (а.с.35)

При цьому після працевлаштування ОСОБА_1 повідомила Відповідача про факт такого працевлаштування. (а.с.10-14)

З огляду на вищевказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що Позивач у всіх випадках вчасно повідомляла Відповідачу про зміни у складі їх сім'ї, які могли вплинути на призначення допомоги, у зв'язку з чим вимоги ОСОБА_1 про поновлення виплат з 06.04.2015 року є правомірними.

В межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.. 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року у справі № 2а/205/91/15 (205/6292/15) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко