Справа № 809/57/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 809/57/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Левченка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління МВС України в Івано-Франківській області

про зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УМВС України в Івано-Фракнівській області про зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 22 повні календарні роки служби в ОВС.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно наказу начальника УМВС України в Івано-Франківській області від 07.11.2015 року № 590 о/с на підставі п.62 "а" "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС", ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади начальника управління кадрового забезпечення та начальника відділу режимно-секретного та документального забезпечення УМВС. Згідно даного наказу вислуга позивача складала 21 рік 02 місяці 08 днів. Наказом №58 від 12.02.2015 року були внесені зміни до наказу №590 о/с від 07.11.2015 року, згідно якого вислуга років позивача на день звільнення становила 22 роки 01 місяць 08 днів. Також позивач зазначає, що згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" йому була призначена пенсія за вислугу років. Однак при звільненні з органів ОВС позивачу не була виплачена одноразова грошова допомога. З даного приводу ОСОБА_1 в грудні 2015 року звертався до відповідача. У відповідь на звернення позивачем отримано лист вих.№2-с/108/29-2016 від 14.01.2016 року, в якому зазначено, що у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними та вчинені в супереч нормам чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додатково суду пояснив, що захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та виникло ще до набуття чинності Закону України "Про очищення влади", на підставі якого звільнено ОСОБА_1 Вважає, що позивача слід було звільняти зі служби за станом здоров'я, а тому позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що ОСОБА_1 відмовлено у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при звільненні з ОВС у зв'язку із тим, що його звільнено відповідно до п.1, п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Також зазначив, що нарахування і виплата вихідної допомоги при звільненні з органів ОВС у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік) регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а оскільки позивача звільнено на підставі Закону України "Про очищення влади", то нарахування і виплата вихідної допомоги не проводиться. А тому, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1993 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 07.11.2014 року №590 о/с полковника міліції ОСОБА_1 (М9058142) - начальника відділу режимно-секретного та документального забезпечення Управління МВС України в Івано-Франківській області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VII та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 7).

Вислуга років на день звільнення позивача в календарному обчисленні склала 21 рік 02 місяці 08 днів (а.с. 7).

Наказом №58 о/с від 12.02.2015 року внесено зміни до наказу №590 о/с від 07.11.2014 року у частині обрахування вислуги років на час звільнення полковника міліції ОСОБА_1, та заначено, що вислуга років на день звільнення становить 22 роки 01 місяць 08 днів (а.с8).

Позивач 29.12.2015 року звернувся до Управління МВС України в Івано-Франківській області щодо виплати йому вихідної допомоги.

УМВС України в Івано-Франківській області листом за вих.№2-с/108/29-2016 від 14.01.2016 року відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті вихідної допомоги при звільненні з ОВС у зв'язку із тим, що його звільнено згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VII та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не визначено розмір та порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, звільненим за відповідними статтями.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до п.62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29 липня 1991 р. № 114 (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінет Міністрів УРСР N 114 від 29.07.1991р., звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

В п.2 Прикінцевих та Перехідних положень даного Закону передбачено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб:

1) звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів;

2) інформує Міністерство юстиції України про їх звільнення з посад та надає відповідні відомості про застосування до таких осіб заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону, для їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", у порядку та строки, визначені цим Законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, згідно із ст.1 даного Закону ( в редакції, чинній на момент звільнення позивача) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з п. «а» ст.12 згаданого Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

Аналізуючи положення вказаних норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд дійшов висновку, що для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби особі офіцерського складу, яка має право на пенсію за цим Законом, необхідною умовою є звільнення зі служби за станом здоров'я.

Судом встановлено, що вислуга позивача на момент звільнення ОВС складала 22 роки 01 місяць 08 днів (а.с8), а тому йому було призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.9). Однак, позивач був звільнений не з станом здоров»я, а згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року №1682-VII та пунктом 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для виплати позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Стосовно доводів позивача та його представника про те, що на момент звільнення з ОВС 07.11.2014 року позивач був непридатний до військової служби у мирний час, а тому на момент звільнення у нього було інша підстава для звільнення і, як наслдок, він мав право на таку допомогу, суд зазначає наступне.

Підстави свого звільнення позивач оскаржує у судовому порядку, що підтверджується копією позовної заяви та ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 року у справі №809/3901/14 про зупинення провадження у справі (а.с.60-74). Рішення судом по суті спору не прийнято.

Крім того, постанова №171 ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» від 28.03.2016 року, якою встановлено непридатність ОСОБА_1 до військової служби у мирний час на момент фактичного звільнення зі служби з ОВС 07.11.2014 року, не узгоджується з довідкою №28 ВЛК УМВС України в Івано-Франківській області від 05.02.2014 року, відповідно до якої встановлено придатність ОСОБА_1 до військової служби (а.с. 53, 78).

Поряд з цим підстава звільнення (за станом здоров»я чи відповідно до Закону України «Про очищення влади») є предметом доказування в адміністративній справі №809/3901/14 за позовом ОСОБА_4 до МВС України, УМВС України в Івано-Франківській області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зобов»язання вчинити дії, а тому суд не може з урахуванням постанови №171 ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» від 28.03.2016 року вважати ОСОБА_4 звільненим за станом здоров»я.

Стосовно посилання представника позивача на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2015 року (справа №667/9961/14а), якою вирішено аналогічний спір, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок суду щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, а тому зазначена ухвала суду апеляційної інстанції у схожій справі не є обов»язковою для суду, що розглядає дану справу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єктам владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов»язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 18.04.2016 року.