Справа № 2-а-871/10
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2010-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-871/1204
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2010 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі головуючого - судді Карягіної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, 3-ї особи Головного управління Державного казначейства України в Луганській області про поновлення строку для звернення до суду з зобовязанням здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за 2006-008рр.,

В С ТА Н О В й В :

01 березня 2010 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в якому зазначила, що вона має правовий статус „дитини війни, відповідачем їй не доплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», просить поновити пропущений строк для звернення до суду, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії, як дитині війни, за період з 2006 - 2008 рр.

Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засідання не зявився, в запереченнях звернувся до суду з заявою розглянути справу без його участі, позов не визнав з мотивів, викладених у запереченні до позову, вказавши, що доплата до пенсії протягом 2007 року не здійснювалась у звязку з відсутністю з Законі України « Про соціальний захист дітей війни» або в інших нормативних актах, що регулювали б здійснення виплат дітям війни, визначення мінімального розміру пенсії за віком , а протягом 2008 року доплата до пенсії здійснювалася в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб відповідно до З.У. «Про соціальний захист дітей війни» із змінами на 0! .01.08 р. та Постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року.

Представник 3-ї особи до суду не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має правовий статус дитини війни, шс підтверджуються посвідченням У» 107050 від 21.02.1984 року (арк. справи 7).

В грудні 2009 року позивач зверталася до відповідача з заявою пре перерахунок підвищення до пенсії, однак, листом відповідача у виплаті такого підвищення було відмовлено (арк. справи 8 ).

Суд вважає відмову відповідача у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії позивачеві такою, що частково не відповідає вимогам закону.

Відповідно.до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада

2004 року №> 2195-ІУ, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком,

Статею 2 частиною 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25. а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

визначеного законом.

Що стосу ється вимог и позивача щодо зобовязання провести підвищення пенсії з 01.01.2006 року, то вона є необгрунтованою з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік» були внесені зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», відповідно до яких пункт 17 статті 77, а саме «З метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2006 рік дію абзацу сьомого ст. 5 та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було виключено, статтю і 10 викладено у такій редакції «'Установити, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни (2195-15), запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету».

У 2006 році Урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачений статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет 'України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року Уз 6~рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед них положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зупинення дії нормативного акту не дає права на його застосування, а тому у позивача не було права на отримання зазначеної в позові доплати до пенсії до 9 .липня 2007 року .

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 липня 2007 року - 410,06 грн., з 01 жовтня 2007 року - 415,11 грн.

Тобто, за період з 09.07.2007 до 31 Л2.2007року позивач мала право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 710,90грн.( 410,06грн х 23:31 х 30% +410,06 грн. х 2 х 30% +415.11 грн хЗ х 30%)

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, зокрема, ст. 6 вказаного Закону після внесення змін передбачаюся, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № і0-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу П „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни визнані такими, що не відповідають Конституції України,

Законом України „Поо Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу складає: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з і жовтня - 498 гривень.

Таким чином, суд вважає, що з 22 травня 2008 року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного суду України, відповідач має підвищити позивачеві розмір пенсії, як дитині війни, тому у цій частині вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають

задоволенню.

Враховуючи, що позивачу, починаючи з 22 травня 2008 року сплачується підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму , за період з 22.05.2008 по 3 і 12.2008 року відповідач повинен донарахувати і сплатити 715,23грн , виходячи з розрахунку ( 481 фнх 1 Одн : 3 Іди х

20% 481 грн х 20% + 482грн х 20% х 3+ 498 гри х 20% х 3 )

З урахуванням сплачених у 2008 роді - розмір недоплаченої соціальної допомоги становить 1426 грн. 13 коп., що підлягають стягненню за період з 9.07.2007 по 31.12.2007 , з 22.05.2008 по 31.12.2008 року на користь позивача.

Що стосується вимоги позивача щодо зобовязання провести підвищення пенсії з 01.01.2007 року по 8.07.2007р та з 01.01,2008 по 21.05.2008 року, то вона є необгрунтованою , оскільки відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Стосовно посилання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України « Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, то суд не приймає їх, оскільки судове рішення ухвалюється в межах норм діючого законодавства в незалежності від причини ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги відповідно до вимог ст.З ч,2 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Зважаючи на обставини справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо не нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки зазначена бездіяльність порушує права та інтереси позивача.

Ст.. 1,3 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни. Чітко окреслено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами. Посадові особи і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть відповідальність згідно із законом , вказується у ст.. 11 вищевказаного Закону.

Окрім того, Міністерство праці та соціальної політики України листом за №!323/0/039/98- 07, № від 27.12.2007 року повідомило підпорядковані ОСОБА_2 Пенсійного Фонду про те, що виплата підвищення до пенсії дітям війни здійснюється за матеріалами пенсійних справ без подання пенсіонерами будь-яких додаткових документів. Просило врахувати зазначене при здійснені перерахунків пенсій і провести з цього питання відповідну розяснювальну роботу.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України 'органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно до ст.. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статі 92 Конституції України передбачено, що виключно Законами України визначаються права та свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Таким чином, суд вважає, що позивачем строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав пропущений з поважних причин, зважаючи крім того, і на похилий вік позивача, тому підлягає поновленню.

До доводів представника відповідача стосовно відмови у задоволенні позову у звязку з пропуском позивачем строку для звернення до суду суд відноситься критично, оскільки якщо на субєкта владних повноважень Конституцією та законами України покладено обовязок їх виконувати, то громадянин не повинен доводити суду, що про порушення права він дізнався у якийсь строк, бо ч.2 ст.71 КАС України покладає обовязок саме на субєкта владних повноважень довести правомірність, а значить, і своєчасність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, здійснені позивачем , присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 102 , 158-163 Кодексу адміністративного судочинства У країни,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про захист порушених прав.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1

Стефанівні підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Біловодському районі Луганської області здійснити виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 09,07.2007 року по 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 грн. 70 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Бідоводський районний суд Луганської області шляхом подачі заяви в 10-денний строк від дня оголошення постанови про подачу апеляційної скарги й протягом 20 днів після цього строк)' апеляційної скарги, з подачею її копії в апеляційний суд.

Суддя

Бідоводського райсуду

Луганської області ОСОБА_3