Справа № 2а-2974/10
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі Коціпак З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, погодженого з начальником відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області звернувся до суду із поданням про зміну способу виконання судового рішення із зобовязання на стягнення з ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 26.04.2010 р. по 29.12.2010 р. в розмір 1333,31 грн.

В обгрунтування подання старший державний виконавець зазначає, що 21.01.2016 року на виконання виконавчого листа № 2а-2974/10, виданого Ужгородським міськрайонним судом 16.12.2015 року про зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_2, підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 26.04.2010 р. до 29.12.2010 р. з урахуванням проведення виплат, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку цього ж дня надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді листом від 28.01.2016 року за № 1108/08 повідомлено, що стягувачу ОСОБА_2 по виконавчому провадженню здійснено нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно рішення суду. Нарахована сума ОСОБА_2 склала - 1333,31 грн. В підтвердження виконання рішення суду ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді до листа надано відповідне розпорядження за №171519 від 28.01.2016 року. Однак дану суму коштів боржником не виплачено у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки .

З посиланням на викладене, на норми ст. 263 ч.1 КАС України, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області просить суд змінити спосіб виконання судового рішення.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. З подання вбачається, що просить розглянути подання без його участі.

Представник боржника ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від останніх на адресу суду надійшли письмові заперечення проти подання відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області про зміну способу виконання рішення у справі. В своїх запереченнях зазначає, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції. Вважає, що відділ ПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не є предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Відтак задовільняючи заяву про зміну способу виконання рішення, буде порушено спосіб виконання судового рішення, чим змінить постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень. Крім того зазначила, що колегія Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 11.11.2014 року дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною. Враховуючи викладені заперечення, просять відмовити відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатські області у задоволенні клопотання.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обласі від 29.12.2010 р. (справа № 2а-2974/10) , зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нараховувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 26.04.2010 р. по 29.12.2010 р. з урахуванням проведення виплат.

На виконання зазначеної постанови був виданий 16.12.2015 р. Ужгородським міськрайонним судом виконавчий лист № 2а-2974/10.

21.01.2016 року на виконання вищевказаного виконавчого документу державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49888532.

На виконання виконавчого листа № 2а-2974/10 ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді здійснено нарахування та проведено до виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 26.04.2010 р. до 29.12.2010 р. з урахуванням проведення виплат, а виплату ОСОБА_2 нарахованої суми в розмірі 1333,31 грн. буде здійснено після надходження коштів для фінансування даної категорії виплат.

Зазначена сума на час звернення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області до суду не виплачена у звязку з ненадходженням до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді відповідних коштів із державного бюджету.

Стаття 124 Конституції України та ст. 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови суду та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобовязання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

Отже, старший державний виконавець просить змінити не спосіб виконання судового рішення, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття цієї постанови. Хоча, в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст.ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14), яка відповідно до приписів ст. 244-2 КАС України є обовязковою для всіх судів України. В зазначеній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що зміна на підставі ст. 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведення виплат із зобовязання на стягнення такої виплати в розмірі 1333,31 гривень є незаконною, оскільки змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на стягнення конкретної суми цієї пенсії, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, погодженого з начальником відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1 ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3