Справа № 2-а-468/10
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-468/1204 Категорія-2.19.6
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2010 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі головуючого-судді Карягіної В.А.,розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області З-ї особи Головного ОСОБА_2 Державного Казначейства України в Луганській області про визнання бездіяльності незаконною з зобовязанням здійснити нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01. 2007 по 31.12.2009р -

В С ТА Н О В И В :

9 лютого 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області, в якому зазначив, що він має правовий статус „дитини війни, відповідачем йому не доплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії, як дитині війни, за період з 01.01. 2007 по 31.12.2009р.

Позивач у судове засідання не зявився, в позовній заяві звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засідання не з*явився, в запереченнях звернувся до суду з заявою розглянути справу без його участі, позов не визнав з мотивів, викладених у запереченні до позову, вказавши, що доплата до пенсії протягом 2007 року як інваліду 2 групи здійснювалась в розмірі 50% надбавки встановленої для учасників війни ( 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), а протягом 2008-2009 року доплата до пенсії здійснювалася в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб відповідно до З.У. «Про соціальний захист дітей війни» із змінами на 01.01.08р та Постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року.

Представник 3-ї особи до суду не з*явився, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи, має правовий статус дитини війни, що підтверджується посвідченням ААБ №487225 від 25.03.2002 року (арк. справи 7)

З розрахунку в запереченні до позову відповідач вказує про виплату позивачу підвищення до пенсії в період за 2007-2009 роки в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд вважає вказані дії відповідача такими , що частково не відповідають вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-ІУ, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статею 2 частиною 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999року передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для : встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім*ям з дітьми, по безробіттю, а також стипендій тпа інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України за законів України.

Згідно статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового

стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат визначеного законом.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 такими, що не відповідають Конституції України, серед них положення статті 71 Закону V «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України соціальний захист дітей війни». Зупинення дії нормативного акту не дає права на застосування, а тому у позивача не було права на отримання зазначеної в позові доплати де до 9 липня 2007 року .

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 2006 року, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 липня 2007 року - 410,06 грн., з 01 жовтня 2007 року -415.

Тобто, за період з 09.07.2007 до 31,12.2007року позивач мав право на отри' підвищення до пенсії на підставі ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей ві розмірі 558,38 грн.( 410,06грн х 23:31 х 20% +410,06 грн. х 2 х 20% +415,11грн хЗ х З врахуванням сплачених 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України соціальний захист дітей війни, зокрема, ст. 6 вказаного Закону після внесення передбачалося, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання та дер: соціальної допомоги, що випдачується замість пенсії, виплачується підвищення у ? надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України' України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України соціальний захист дітей війни визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення з деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року встановлено, що прожитковий мініяд одну особу складає: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гриьаі жовтня - 498 гривень.

Таким чином, суд вважає, що з 22 травня 2008 року, тобто з моменту прийш зазначеного рішення Конституційного суду України, відповідач має підвищити позивач) д пенсії, як дитині війни, тому у цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачу, починаючи з 22 травня 2008 року сплачується підвишеч пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму , за період з 22.05.2008 по 31.12.2008 року відпо повинен донарахувати і сплатити позивачу 715,23грн , виходячи з розрахунку ( 481грнх 31 дн х 20% + 481 грн х 20% + 482грн х 20% х 3+ 498 грн х 20% х 3 )

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» з 1 січня 2009 ростф затверджений розмір прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатні;-^ розмірі, який діяв у грудні 2008 року, тобто- 498грн.

Відповідно до Закону України № 1646 від 20 жовтня 2009 року «Про встано прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» введені з 04 листопада 2009 рою розміри прожиткового мінімуму, який для осіб, які втратили працездатність, закон: визначений з 04 листопада 2009 року- 573 гривні.

Ст.71 вищевказаного Закону України Кабінету Міністрів України надано право v % році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначала| залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигн*^ передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма переза| встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахуй к 4 є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відв:«# оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно з Законом України « Про соціальний -щ дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком..

Враховуючи, що позивачу, починаючи з 01.01. 2009 року , сплачувалося підвищенні пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму , за період з 01.0,1.2009 по 31.12.2009 року відпіїї

повинен перерахувати і доплатйти позивачу 1237,95 грн. , виходячи з розрахунку (498 грн. х 30% х Юмес.) + (498:30 х 30% х Здня листопаду) + (573грн : 30 днів листопаду х 27 днів листопаду х 30%) +( 573 грн х 30% ) = 1337,55грн )

Стосовно посилання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України « Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, то суд не приймає їх, оскільки судове рішення ухвалюється в межах норм діючого законодавства в незалежності від причини ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги відповідно до вимог ст.З ч.2 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов*язком держави.

Ст.. 1,3 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що державна соціальна гарантія- встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни. Чітко окреслено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами. Посадові особи і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть відповідальність згідно із законом , вказується у ст.. 11 вищевказаного Закону.

Окрім того, Міністерство праці та соціальної політики України листом за №1323/0/039/98- 07, №21423/02-20 від 27.12.2007 року повідомила підпорядковані ОСОБА_2 Пенсійного Фонду про те, що виплата підвищення до пенсії дітям війни здійснюється за матеріалами пенсійних справ без подання пенсіонерами будь-яких додаткових документів. Просило врахувати зазначене при здійснені перерахунків пенсій і провести з цього питання відповідну роз*яснювальну роботу.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно до ст.. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статі 92 Конституції У країни передбачено, що виключно Законами України визначаються права та свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Зважаючи на обставини справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та поновити позивачу строк для звернення до суду з погляду на похилий вік позивача та поганий стан його здоров*я.

До доводів представника відповідача стосовно відмови у задоволенні позову у зв*язку з пропуском позивачем строку для звернення до суду суд відноситься критично, оскільки якщо на суб*єкта владних повноважень Конституцією та законами України покладено обов*язок їх виконувати, то громадянин не повинен доводити суду, що про порушення права він дізнався у якийсь строк, бо ч.2 ст.71 КАС України покладає обов*язок саме на суб*єкта владних повноважень довести правомірність, а значить, і своєчасність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, здійснені позивачами, присуджуються їм відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 102 , 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з

захисту порушених прав.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в

Біловодському районі Луганської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1

Степановичу підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком

у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з

01.01.2009 по 31.12.2009 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської

області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 згідно із статтею

Закону України « Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків

мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, виходячи з розміру, визначеного ч.1ст.28 Закону

України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» за період з 09.07.2007

по 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 по 31.12.2009 року

включно з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати зі сплати

судового збору в сумі 1 грн. 70 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного і через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі заяви в 10-денний строк з дня оголошення постанови про подачу апеляційної скарги й протягом 20 днів після цього строку апеляційної скарги, з подачею її копії в апеляційний суд.

Суддя

Біловодського райсуду

Луганської області ОСОБА_3