Справа № 2-а-1239/08/2108
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2010 р.Справа № 2-а-1239/08/2108

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Ширінська О.Х.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2008 року, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області про зобовязання здійснити нарахування і виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Голопристанському районі Херсонської області в якому просила суд постановити рішення, яким відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період 01.03.2006 року до 31.12.2007 року, зобовязати Головне УПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити на її користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2008 року позов задоволено частково. Відмовлено в поновленні строку звернення до суду щодо нарахування сум недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2006 року по 08.07.2007 року включно. Зобовязано УПФУ в Голопристанському районі Херсонської області здійснити нарахування підвищення до пенсії позивачці у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 09.07.2007 року по 30.09.2007 року 123,02 грн. на місяць, та за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року 124,53 грн. на місяць, у загальному розмірі 742,65 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонеркою та на неї розповсюджується дія Закону України Про соціальний захист дітей війни від 19.11.2004 року.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону (відповідно до редакції статті чинної на час розгляду і вирішення справи), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування від 09 липня 2003 року і дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно позовних вимог за 2006 рік, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року), зазначене підвищення пенсій в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії «дітям війни», вимоги позивачки, які стосуються 2006 року, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно застосував рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 у справі щодо відповідності положень ст. 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні права громадян), зокрема, п.12, ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік визнані неконституційними.

З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вказані положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік не можуть бути застосовані, оскільки вони суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих законів (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Враховуючи рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), від 09 липня 2007 року, позивачка мала право на підвищення пенсії саме з цієї дати. За таких підстав, колегія суддів вважає, що права позивачки підлягають захисту з 09 липня 2007 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи днем звернення позивачки до суду за захистом своїх прав та інтересів є 27.08.2008 року, а так, із врахуванням положень ст. 99 КАС України нею було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Посилання позивачки на юридичну необізнаність не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду. Відповідно до ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. За таких підстав, колегія суддів вважає, що права позивачки підлягають захисту з 27.08.2007 року, тобто в межах річного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, позивачка в позові просила відновити їй пропущений строк для звернення до суду за період з 01.03.2006 року. Судом першої інстанції в описовії та мотивувальній частині постанови помилково вказана невірна дата 01.01.2006 року, яку слід замінити.

Доводи апеляційної скарги про невизначеність законодавства з питання, яким саме органом (Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення до пенсії дітям війни, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Пенсійний фонд України діє у відповідності з Положенням «Про Пенсійний фонд України»і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Беручи до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни»відповідно до ст. 6 Закону, колегія суддів зазначає, що вони є безпідставними та необґрунтованими. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, враховуючи положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції повинен був лише визнати такі дії незаконними і зобовязати відповідача діяти відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 201 КАС України, апеляційну скаргу залишає без задоволення, а постанову місцевого суду змінює.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 195, 197, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2008 року змінити.

Викласти резолютивну частину в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Відмовити ОСОБА_4 в поновленні строку звернення до суду щодо нарахування сум недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.03.2006 року по 08.07.2007 року включно.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області здійснити нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_4 у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком з розрахунку за період з 27.08.2007 року по 31.12.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами цивільного судочинства до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, або після складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя:

Судді: