Справа № 804/14388/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 рокусправа № 804/14388/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі № 804/14388/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування розрахунків, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати неправомірними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) з 2007 року на суму 1734,48 грн., з 2008 року на суму 3032,36 грн., з 2009 року на суму 5154,31 грн., з 2010 року на суму 6628,23 грн., з 2011 року на суму 7759,22 грн., з 2012 року на суму 9015,89 грн., з 2013 року на суму 11771,92 грн., з 2014 року на суму 12557,94 грн., з 2015 року на суму 9393,05 грн. фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1; з 2008 року на суму 58,58 грн., з 2009 року на суму 141,19 грн., з 2010 року на суму 154,39 грн., з 2011 року на суму 159,02 грн. фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_2; з 2011 року на суму 15580,14 грн., з 2012 року на суму 18708,23 грн., з 2013 року на суму 22374,88 грн., з 2014 року на суму 22849,10 грн., з 2015 року на суму 23607,62 грн. фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_3, складені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Спірні розрахунки прийняті не у відповідності до пунктів 6.4, 6.7 Інструкції, а як доплата, у зв'язку з виявленими розбіжностями занесених даних з пенсійних справ до автоматизованої системи обробки пенсійної документації, які виникли внаслідок помилок, допущених працівниками Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області. Чинним законодавством не передбачено повноважень відповідача донараховувати додаткові суми до відшкодування по закінченню календарного року шляхом складення спірних розрахунків.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апелянт зазначає, що спірні розрахунки прийняті не у відповідності до пунктів 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, а як доплата, у зв'язку з виявленими розбіжностями занесених даних з пенсійних справ до автоматизованої системи обробки пенсійної документації, а тому є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

У поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що для забезпечення своєчасного відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у 2015 році у відділі з питань призначення та перерахунку пенсій проведена перевірка пенсійних справ, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стосовно правильності внесення інформації до бази даних АСОПД/КОМТЕХ щодо статей, за якими призначено пільгову пенсію та назви підприємств. В результаті проведеної перевірки виявлені розбіжності по деяких пенсіонерах, в результаті виникли розбіжності по відшкодуванню пільгових пенсій за 2007-2015 роки, які підлягають відшкодуванню. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та письмових запереченнях на неї. При цьому представник відповідача підтвердив, що розбіжність виникла внаслідок помилок, допущених працівниками Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 19.08.2015 року листом № 4925/02/28 відповідачем складено та направлено на адресу позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до розрахунків, розмір відшкодування становить щодо ОСОБА_4 (з 2007р. на суму 1734,48 грн., з 2008р. на суму 3032,36грн., з 2009р. на суму 5154,31грн. з 2010р. на суму 6628,23грн., з 2011р. на суму 7759,22грн., з 2012р. на суму 9015,89грн., з 2013р. на суму 11771,92грн., з 2014р. на суму 12557,94грн., з 2015р. на суму 9393,05грн.), ОСОБА_2 (з 2008р. на суму 58,58грн., з 2009р. на суму 141,19грн. з 2010р. на суму 154,39грн., з 2011р. на суму 159,02грн.), ОСОБА_3 (з 2011р. на суму 15580,14грн., з 2012р. на суму 18708,23грн., з 2013р. на суму 22374,88грн., з 2014р. на суму 22849,10грн., з 2015р. на суму 23607,62грн.). Управлінням Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області. ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 працювали на підприємстві позивача та були зайняті на роботах, що дають їм право на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення". Спірні розрахунки складені за результатом перевірки пенсійних справ, наданими для призначення пільгових пенсій за Списком №1 до бази даних АСОПД, на підставі якої формуються розрахунки. В результаті перевірки внесені зміни до бази даних АСОПД, а саме змінено розподіл пільгового стажу та проведено розподіл по підприємствам, внаслідок чого змінились суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 2007-2015роки.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на органи Пенсійного фонду України покладається обов'язок в місячний термін повідомляти підприємство шляхом надіслання розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у разі настання обставин, які впливають на суму відшкодування. Складання та направлення відповідачем спірних розрахунків на адресу позивача відповідає положенням чинного законодавства. Законодавством на Публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» покладено обов'язок відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України фактичні витрати по доставці та виплаті пенсій, призначених особам, зазначених у спірних розрахунках.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточною року протягом десяти днів з новопризначених пенсій. Пунктом 6.5 передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. У відповідності до пункту 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат па виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які регулюють спірні правовідносини, а також іншими законодавчими актами з питань пенсійного забезпечення не передбачено права Управління Пенсійного фонду складати розрахунки фактичних витрат за попередні періоди та зобов'язувати підприємства відшкодовувати суми розбіжностей, які виникли внаслідок помилкових дій працівників Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області.

За наведених обставин оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено право суду виходу за межі позовних вимог, з метою повного захисту порушеного права.

На думку колегії суддів, оскарживши до суду розрахунки, позивач обрав помилковий спосіб захисту, оскільки у розумінні частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України розрахунки не є рішенням суб'єкта владних повноважень (нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії), тому у даному випадку оскарженню підлягають саме дії відповідача по складанню та направленню цих розрахунків на адресу позивача поза межами повноважень, встановлених зазначеними вище законодавчими актами.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній період, оскільки така можливість передбачена лише на поточний рік.

Згідно з статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі № 804/14388/15- скасувати.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області по складанню та направленню 19.08.2015 року листом № 4925/02/28 на адресу Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2007 року по 2015 рік на загальну суму 170680,64 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко