Справа № 2-а-8/10
Суддя: Мислива Л. М.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Т Е П Л О Д А Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д
О Д Е С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
Справа №2-а-8/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2010р. Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі Мельник А.В..,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача щодо: нарахування та виплати не в повному обсязі з 01.09.2008р. щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_2, передбаченої п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-12); нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, передбаченої ст. 48 Закону №796-12; не виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2008 рік на дитину ОСОБА_2, передбаченої п.5 ст. 30 Закону №796-12; та просить зобов»язати відповідача проводити нарахування та виплати компенсаційних виплат відповідно до Закону №796-12 в повному обсязі. Також просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області на його користь кошти, які не виплачені за протиправних дій останнього по: - щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_2 згідно п.8 ст. 30 Закону №796-12 з 01.09.2008р. по 03.02.2010р. в сумі 10295 грн.; - щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік згідно ст. 48 Закону №796-12 в сумі 4225 грн.; - грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2008 рік на дитину позивача ОСОБА_2 згідно п. 5 ст. 30 Закону №796-12 в сумі 3314 грн. 43 коп. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що сам є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорія, інвалідом 2 групи. Також має дитину шкільного віку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, учня 2 класу загальноосвітньої школи 1-3 ступенів м. Теплодара Одеської області, дитина знаходиться на диспансерному обліку по списку НРУ в Теплодарській міській лікарні в групі ЧАЕС. Протягом 2009 року позивач звертався до відповідача з письмовими заявами щодо нарахування та виплати вищезазначених соціальних виплат в розмірах, передбачених вказаними нормами Закону №796-12, однак отримав відмови щодо таких виплат. В зв»язку з наведеним просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги повністю з врахуванням їх уточнень.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, надавши письмові заперечення та, зазначивши при цьому, що управління праці та соціального захисту населення відповідно до п. 1-б Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконує делеговані повноваження в повному обсязі щодо проведення вищезазначених соціальних виплат згідно плану асигнувань загального фонду бюджету, які фінансуються з Державного бюджету України через Державне казначейство. Порядок застосування Закону №796-12 визначено постановами Кабінету Міністрів України №800 від 16.05.2000р. «Про затвердження Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», №649 від 20.04.2007р. «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення, щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обліку у зв»язку з захворюванням внаслідок ЧАЕС, проводиться відповідно до вказаних нормативних актів Кабінету Міністрів України. Щодо вимоги позивача про виплату грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2008 рік на дитину позивача ОСОБА_2 згідно п. 5 ст. 30 Закону №796-12 в сумі 3314 грн. 43 коп. вказала, що відповідно до п.8 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач звернувся до управління 19.03.2007р. з заявою про надання санаторно-курортної путівки в санаторій матері та дитини для сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В липні 2008 року управлінням запропоновано для ОСОБА_1 та його дитини путівку в санаторій Євпаторії, а в вересні 2008р. в санаторій ім. Сергія Лазо, від яких він відмовився, спираючись на брак часу в липні та в вересні, що дитина йде до школи. Пункт 5 ст. 30 Закону №796-12 передбачає, що розмір середньої вартості путівки визначається Кабінетом Міністрів України, тому виплатити позивачу середню вартість путівки на сина ОСОБА_3 на теперішній час не можливо, так як урядом не затверджений такий розмір.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги Головного управління Державного казначейства України в Одеській області, в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, зазначивши, що Головне управління Державного казначейства України в Одеській області виконує в повному обсязі свої завдання у відповідності до чинного законодавства, ніяких прав та законних інтересів позивача не допускало. Також зазначила, що відповідно до ст.ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів державного бюджету України є уповноважені бюджетні установи, а саме міністерства та інші органи влади України в особі їх керівників. які здійснюють розподіл коштів за напрямками видатків самостійно. Виплати державних коштів з державного бюджету здійснюється лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорія, що підтверджується посвідченням серії А №013761 від 29.03.1993р. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-Х11 (з врахуванням рішення Коституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Згідно платіжного доручення №1273 від 25.12.2009р. та додатку №185 до розрахунку видатків по виплаті компенсацій і надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (допомога на оздоровлення за 2009 рік) позивачу 30.12.2009р. перераховано на його рахунок в філії №5422/058 в м. Теплодарі Біляївського відділення ВАТ «Державного ощадного банку України», а 05.01.2010р. виплачено 120 грн. допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Згідно ст. 59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 31.12.2007р. №107-У1 установлено розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2008р. 525 грн., з 01.12.2008р. 605 грн.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» від 26.12.2008р. №835-У1 установлено, що з 1.01.2009р. розмір мінімальної заробітної плати становить 605 грн., з 01.04.2009р. 625 грн., з 01.07.2009р. 630 грн., з 01.10.2009р. 650 грн., з 01.11.2009р. 744 грн.

Згідно ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. №1646-1У встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.11.2009р. 744 грн., з 01.01.2010р.- 869 грн.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» від 26.12.2008р. №835-У1 надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Протягом 2009 року Кабінетом Міністрів України не встановлювалися інші розміри соціальних виплат, а саме щодо: щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону №796-12; щомісячної виплати сім»ям на кожну на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої п.8 ст. 30 Закону №796-12, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати.

Також позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитину шкільного віку, який на момент предявлення позову є учнем 2 класу загальноосвітньої школи 1-111 ступенів м. Теплодара та знаходиться на диспансерному обліку в Теплодарській міській лікарні в групі ЧАЕС (посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д №160648 від 08.10.2002р.), а тому відповідно до п.8 ст. 30 вказаного Закону (в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006р.) на нього передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати, як на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обсліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно довідок відповідача від 20.10.2009р. №05-20/1545, від 03.02.2010р. №05-21/165 ОСОБА_1 на його дитину шкільного віку ОСОБА_2 щомісячно протягом з вересня 2008р. по грудень 2008р. виплачено по 32 грн.; за період з січня по березень 2009р. у березні 2009р. виплачено по 32 грн.; з квітня по серпень 2009р. у вересні 2009р. виплачено по 32 грн.; за вересень 2009р. виплачено 32 грн. у листопаді 2009р.; за жовтень-листопад 2009р. виплачено у грудні 2009р.; за грудень 2009р. виплачено 32 грн. у січні 2010р. Як вбачається з ощадної книжки позивача, виданої філією №5422/058 в м. Теплодарі Біляївського відділення ВАТ «Державного ощадного банку України» 01.02.2010р. останньому виплачено 32 грн. на дитину ОСОБА_2, як пояснив ОСОБА_1 остання виплата проведена, як на дитину шкільного віку, за грудень 2009р.

Частиною 7 ст. 48 Закону №796-12 передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до абзаців 1,2 п.5 ст. 30 Закону №796-12 (в редакції Закону України №230/96-ВР від 06.06.1996р.) потерпілим дітям та їх батькам надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, щорічне безплатне забезпечення потерпілих дітей за місцем роботи одного з батьків путівками на оздоровлення строком до двох місяців. Потерпілі діти віком до 10 років забезпечуються путівками разом з одним з батьків або особою, яка їх замінює, за умови, що останні належать до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. У разі неможливості надання путівки виплачується компенсація в розмірі середньої вартості путівки в Україні. Порядок надання путівок та розмір їх середньої вартості визначаються Кабінетом Міністрів України.

Коли позивач звернувся в січні та серпні 2009р. до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області щодо проведення вищевказаних виплат, в тому числі щодо виплати компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2008 рік на сина ОСОБА_2, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то отримав відмову в проведенні вищезазначених виплат в повному обсязі з посиланням на відсутність джерела фінансування.

Як вбачається з повідомлення ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» середня вартість санаторно-курортної путівки (з ПДВ) в оздоровниці ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» у 2008 році з терміном перебування 24 дні складала 3788 грн.

Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, ОСОБА_1 прийнятий на облік 19.03.2007р. на отримання путівки на оздоровлення для сина ОСОБА_3 відповідно до довідки ВКК ЦМЛ м. Теплодара. Позивачу в телефонному режимі 03.07.2008р. нею були запропоновані путівки в санаторій матері та дитини для сина ОСОБА_3 з 05.07.2008р. в м. Євпаторія (АР Крим) та з 19.09.2008р. в смт. Сергіївку (сан. Примор»я), на що він відмовився від першої путівки через брак часу, а від другої в зв»язку з тим, що син іде в перший клас. Написати письмову відмову він відмовився, після чого був складений відповідний акт від 03.07.2008р. нею та працівниками управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 64). Після відмови позивача від путівки в санаторій з 05.07.2008р., вона була запропонована наступній по черзі, відповідно до рекомендованого лікування, особі для оздоровлення її дитини.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_4 03.07.2008р. пропонувала позивачу вищевказані путівки, на що останній відмовився від них, після чого був складений відповідний акт.

Відповідно до п.п.8, 10, 17 Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №800 від 16.05.2000р., дані про кількість громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які подали заяви щодо виділення путівок

для санаторно-курортного лікування чи відпочинку в наступному році

або виплати грошової компенсації, подаються до органів, що

організовують оздоровлення, до 15 жовтня поточного року. Громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, забезпечуються путівками на підставі письмової заяви та довідки, зазначеної в пункті 6 цього Положення. У разі самостійної організації санаторно-курортного лікування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи, виплачується компенсація середньої вартості путівки у

розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції України, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

При задоволенні вимог позивача, суд виходить з позиції Конституційного Суду України, який у своєму рішенні від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008 щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) вказав, що метою і особливістю закону про Держбюджет є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобовязання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі надання пільг, компенсацій, гарантій. Тому зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8, ч.2 ст. 19, ст.ст. 21, 22 п.1 ч.2 ст. 92, ч.1,2,3 чт. 95 Конституції України, а також визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.2-4, 6-8,10-18, п.п.7 п.19. п.20-22, 24-34, п.п1-6, 8-12 п.35, п. 36-100 розділу 11 Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, в тому числі щодо встановлення нової редакції статей, якими передбачений інший розмір вищезазначених соціальних виплат.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, за конституційними нормами та, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд виходить з того, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату вищезазначених соціальних виплат, виходячи з розмірів, встановлених Законом №796-12.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача про відсутність коштів щодо забезпечення вищезазначених виплат щодо оздоровлення та на дитину шкільного віку у передбачених законом розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист та ст.ст. 30, 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо визначення розміру вказаних виплат.

З зазначених підстав, суд приходить до висновку, що дії відповідача по не донарахуванню й невиплаті в повному обсязі за 2009 рік разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку за період з вересня 2008р. по 03 лютого 2010р. є протиправними та зобов'язує відповідача провести за вказані періоди нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати, тобто відповідного зарахування коштів на рахунок позивача, а також щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, виходячи із розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної за спірний період ст. 59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 31.12.2007р. №107-У1, ст. 55 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» від 26.12.2008р. №835-У1, ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. №1646-1У, з урахуванням сплачених за цей час коштів. При цьому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача по вказаним соціальним виплатам, оскільки саме відповідач зобов»язаний здійснювати розрахунки, нарахування та виплату сум на оздоровлення та щомісячної виплати на дитину шкільного віку.

Також суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні за 2008 рік на дитину ОСОБА_2, передбаченої п.5 ст. 30 Закону №796-12 в сумі 3314 грн. 43 коп. за безпідставністю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 пропонувалися 2 путівки в різний період протягом 2008 року на оздоровлення сина ОСОБА_3, однак він відмовився. Самостійно щорічного оздоровлення з вказаною дитиною (санаторно-курортного лікування та відпочинку) позивач не проходив у 2008 році. А відповідно до абзацу 2 п.5 ст. 30 Закону №796-12 компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні виплачується у разі неможливості надання такої путівки.

Керуючись ст. 8, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 30, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-ХІІ, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008 щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), ст. 59 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 31.12.2007р. №107-У1, ст. 55 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008р. №835-1У, ст.2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. №1646-У1, ст.ст. 10, 11,158, 159,160, 161, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів, задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області по не донарахуванню й невиплаті в повному обсязі з 01 вересня 2008р. щомісячної виплати на дитину шкільного віку ОСОБА_2 та щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009р. ОСОБА_1, протиправними.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області (м. Теплодар, вул. Піонерна,7, код ОКПО 26165359) провести розрахунки, нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2008 року по 03 лютого 2010 року, виходячи з вимог п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням мінімальної заробітної плати на час виплати та проведених виплат.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області (м. Теплодар, вул. Піонерна,7, код ОКПО 26165359) провести розрахунки, нарахування та виплату компенсації на оздоровлення ОСОБА_1 за 2009 рік, виходячи з вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням мінімальної заробітної плати на час виплати та проведених виплат.

В іншій частині заявлених позовних вимог позивачу відмовити в задоволенні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 15.02.2010р.

Суддя