Справа № 461/6644/15-а 2а/461/341/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 876/12060/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 листопада 2015 року в адміністративній справі № 461/6644/15-а за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання незаконними і скасування розпоряджень та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування розпоряджень,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» (надалі - ОСББ «Сніп») звернулося до Галицького районного суду із позовом та просило визнати незаконними і скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (надалі - Галицька РА ЛМР) від 11.04.1996 року № 342 «Про розгляд заяви ОСОБА_4» та від 25.02.2009 року № 130 «Про внесення змін у розпорядження голови адміністрації від 11.04.1996 року № 342».

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що вказані розпорядження прийняті неправомочним органом та без належних фактичних і юридичних підстав.

Також із аналогічним позовом до суду звернувся ОСОБА_3, який вступив у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 17 листопада 2015 року позов третьої особи ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними і скасовано пункти 1, 2, 4 розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 11.04.1996 р. № 342 та розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 25.02.2009 р. № 130 - у повному обсязі.

У решті позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 відмовлено.

У задоволенні позову ОСББ «Сніп» відмовлено.

Стягнуто з місцевого бюджету м.Львова на користь ОСОБА_3 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 467,20 грн.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Галицька РА ЛМР, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийнято правомочним органом, у межах його компетенції та відповідно до чинних правових норм. Крім того, вважає, що судом не обгрунтовано порушення прав гр.ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 11.04.1996 року № 342 затверджено висновок міжвідомчої комісії від 19.09.1995 року та дозволено гр.ОСОБА_4 експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році, після чого квартира АДРЕСА_1 буде складатися з чотирьох житлових кімнат пл.49,8 кв.м, кухні площею 10,7 кв.м, коридорів площею 3,14 кв.м, 1,6 кв.м, 1,5 кв.м, кладових площею 2,1 кв.м, ванни площею 4,7 кв.м та вбиральні площею 3,2 кв.м. Гр.ОСОБА_4 демонтувати самовільно встановлений гараж, так як його встановлення суперечить протипожежним нормам. Начальнику ЖЕК, Львівському БТІ внести зміни в документи на квартиру АДРЕСА_1, згідно цього розпорядження. Контроль за виконання даного розпорядження покласти на заступника голови районної адміністрації (т.1 а.с.18).

25.02.2009 року Галицька РА ЛМР прийняла розпорядження «Про внесення змін у розпорядження голови адміністрації від 11.04.1996 року № 342», яким внесла зміни в це розпорядження і пункт 2 цього розпорядження виклала у новій редакції: «Дозволити гр.ОСОБА_4 експлуатувати добудову частини будинку, яка здійснена в 1988 році. Після чого квартира АДРЕСА_1 буде складатися з чотирьох житлових кімнат пл.49,8 кв.м, кухні пл.10,7 кв.м, коридорів пл.3,0 кв.м, 14,0 кв.м, 1,6 кв.м, 1,5 кв.м, 4,6 кв.м, кладових пл.2,1 кв.м, 1,5 кв.м, ванни пл.4,7 кв.м, вбиральні пл.3,2 кв.м (т.1 а.с.19).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що добудова до квартири АДРЕСА_1 виконана без погодженого проекту, з грубим порушенням будівельних норм, пунктів 4 та 7 Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05.08.1992 року, без дозволу на відповідні будівельні роботи і відповідно не прийнята в експлуатацію.

Крім того, відповідач не міг скасовувати своє розпорядження від 11.04.1996 року № 342 та вносити до нього зміни, оскільки це розпорядження є актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його виконання.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Рішенням Львівської міської ради від 01.03.1996 року № 094 «Про розмежування повноважень між виконавчим комітетом, головою виконкому, департаментами і районними адміністраціями», прийнятим відповідно до приписів статтей 44, 47, 48 Закону України «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» та Указу Президента України «Про делегування повноважень державної виконавчої влади головам та очолюваним ними виконавчим комітетам сільських, селищних і міських Рад» було затверджено Положення про районну адміністрацію виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів (надалі - Положення), яким визначено повноваження районної адміністрації, зокрема:

2.7.4.За погодженням з департаментом землеустрою та планування забудови міста розглядає питання і дає дозволи на реконструкцію, переобладнання, надбудови і прибудови житлових будинків та на будівництва, реконструкцію, переобладнання надбудови і прибудови нежитлових господарських та допоміжних приміщень..., на земельних ділянках, що знаходяться на праві приватної власності або в користуванні фізичних осіб, приймає їх в експлуатацію.

2.7.6.Розглядає питання та приймає рішення по фактах самовільного будівництва житлових, нежитлових господарських і допоміжних приміщень (літніх кухонь, сараїв, гаражів тощо), а також по фактах самовільного здійснення добудов, прибудов, реконструкції житлових приміщень фізичними особами на земельних ділянках, що знаходяться у їх користуванні або у приватній власності.

2.8.6.Створює районну міжвідомчу комісію і організовує її роботу.

2.9.5.Приймає рішення про приєднання звільнених жилих приміщень.

Згідно із пунктом 3.14 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації виконкому Львівської міської Ради народних депутатів, затвердженого рішенням виконкому від 06.04.1995 року № 141, міжвідомча комісія розглядає питання і дає пропозиції (висновки) щодо прийняття в експлуатацію збудованих господарських споруд, а також житлових будинків та окремих квартир після проведеної реконструкції і перепланування, які знаходяться у власності або користуванні фізичних осіб (т.1 а.с.100 - 102).

Як видно із матеріалів справи, розпорядженням Галицької РА ЛМР від 11.04.1996 року № 342 було прийнято на підставі заяви гр.ОСОБА_4 про узаконення самовільно збудованої прибудови до квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.22), протоколу засідання міжвідомчої комісії та висновку архітектора району (т.1 а.с.26 - 29), тобто у відповідності із вказаними вище повноваженнями, у зв'язку з чим покликання суду на вчинення зазначеної прибудови без відповідного дозволу є безпідставним.

Зі змісту висновку № 3-14 судової будівельно-технічної експертизи від 25.06.2014 року (т.1 а.с.48 - 50) видно, ОСОБА_2 було проведено заміну дерев'яного покриття на залізобетонне, що призводить до руйнування та виникнення тріщин в капітальній стіні будинку АДРЕСА_1; вказану заміну було влаштовано ОСОБА_2 у 2000 році відповідно до проекту від 12.04.2000 року, тобто уже після прийняття оскаржуваного розпорядження № 342 від 11.04.1996 року, у зв'язку з чим вказані дії ніяким чином з цим розпорядженням не пов'язані, тому не можуть бути підставою для визнання незаконним і скасування цього розпорядження і такі порушення (якщо вони дійсно існуюють) не можуть бути вирішені у справі за цим позовом.

З аналогічних підстав відсутній будь-який зв'язок між цим розпорядженням та облаштуванням вікон в глухій стіні будинку. Як видно із листа обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 4727, ці вікна уже існували станом на 1979 рік (т.1 а.с.224), при тому, що гр.ОСОБА_4 дозволено проживати в АДРЕСА_1 у 1987 році, що підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 13.10.1987 р. № 632 (т.1 а.с.21).

Крім того, необхідно зазначити, що розпорядження Галицької РА ЛМР від 11.04.1996 року № 342 ніяким чином не може порушувати права ОСББ «Сніп», оскільки таке було створене лише у 1998 році (що видно із постанови слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУВС України у Львівській області від 17 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження), та ОСОБА_3, оскільки житловий будинок разом із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 ним було придбано лише у 2003 році (що видно із ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі № 876/204, 795/16).

Що стосується розпорядження Галицької РА ЛМР) від 25.02.2009 року № 130 «Про внесення змін у розпорядження голови адміністрації від 11.04.1996 року № 342», то таке було прийняте на усунення недоліків (внесення уточнення) розпорядження від 11.04.1996 року № 342 - невідповідності фактичним обставинам, що підтверджується копіями службової записки, поверхового плану, плану квартири та експлікації від липня 1995 року (т.1 а.с.124, 140, 147 - 150); воно не скасовувало це рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків обставинам справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовів.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 17 листопада 2015 року в адміністративній справі № 461/6644/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сніп» та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконними і скасування розпоряджень відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 18 квітня 2016 року.