Справа № 808/9072/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Справа № 808/9072/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.09.2015 №,

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність №177 від 02.11.2015)

від відповідача - Школова Ю.В. (довіреність № 95/8/08-15-10 від 11.01.2016)

свідок - ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_3 від 26.02.2008)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.09.2015 №.

Ухвалою суду від 11.02.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/9072/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 29.02.2016.

Ухвалою від 29.02.2016 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 16.03.2016.

Відповідно до ст.160 КАС України, 16.03.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та, з підстав викладених у позові, просить їх задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на порушення ДПІ порядку проведення перевірки та взагалі звертає увагу на її (перевірки) безпідставність. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки воно було прийняте на підставі доказів, отриманих незаконним шляхом: дій Відповідача, вчинених поза його повноваженнями, Акту перевірки, складеного внаслідок незаконних дій.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав суду письмові пояснення та заперечення проти позовних вимог. Зокрема зазначив, що перевірку проведено відповідно до приписів чинного законодавства, на підставі наказу та направлень на перевірку, у присутності позивача.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію Позивачем пива розливного марки "Запорізька ніч" міцністю 4,3 % ємністю 1,0 л вартістю 18,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі та без видачі чеку або іншого розрахункового документу.

Оскільки відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії передбачена абз.5 ч.2 ст.17 Закону № 481 і тягне за собою застосування фінансових санкції у вигляді штрафу, розмір якого складає 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 грн., 25.09.2015р. Відповідачем прийнято рішення № у відношенні ФОП ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17'000 грн.

Отже, рішення прийнято правомірно та у відповідності до чинного законодавства, тому, просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підстав Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємств чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області надійшло звернення гр. ОСОБА_5 щодо порушень вимог законодавства під час продажу пива на розлив в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1",за адресою АДРЕСА_1, який належить позивачеві.

Відповідно до пп.75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Відповідачем 07.09.2015 прийнято наказ про проведення з 07.09.2015 тривалістю 10 діб фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань наявності ліцензій на право здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_2.

Як зазначив відповідач, в ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізацію Позивачем пива розливного марки "Запорізька ніч" міцністю 4,3 % ємністю 1,0 л вартістю 18,00 грн. без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі та без видачі чеку або іншого розрахункового документу, про що ФОП ОСОБА_1 надано письмові пояснення. Під час фактичної перевірки не надано первинних документів, що свідчать про походження товару. На вимогу надати первинні документи відмовлено через їх відсутність. За результатами перевірки складено акт від 15.09.2015р. № 841/08-15/НОМЕР_2. Акт перевірки ФОП ОСОБА_1 не підписала, про що 15.09.2015р. складено акт № 68 неможливості вручення та підписання акту перевірки. Акт перевірки Позивачу направлено поштою та отримано нею 01.10.2015р. відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 707.

Оскільки відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії передбачена абз.5 ч.2 ст.17 Закону № 481 і тягне за собою застосування фінансових санкції у вигляді штрафу, розмір якого складає 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 грн., 25.09.2015р. Відповідачем прийнято рішення № у відношенні ФОП ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17'000 грн.

Не погодившись із прийнятим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Право органів державної податкової служби проводити перевірки платників податків, зокрема фактичну перевірку, та порядок проведення такої перевірки закріплені у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.ст. 75, 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно п.75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення фактичної перевірки за умови пред'явлення:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вказав відповідач та підтвердив свідок допитаний в судовому засіданні, наказ та направлення на проведення перевірки вручено безпосередньо Позивачу, яка розписалася у направленнях на проведення перевірки, отримала копію наказу на проведення перевірки та допустила перевіряючих до проведення перевірки.

Відповідач зазначив, що підставою для проведення перевірки магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2 стала заява громадянина ОСОБА_5. Натомість у даній заяві зазначається адреса: АДРЕСА_1, де здійснює свою підприємницьку діяльність Позивач.

ФОП ОСОБА_1 до проведення перевірки за адресою АДРЕСА_1 перевіряючи не було допущено , оскільки не пред'явлено належним чином оформленого наказу та направлень на її проведення.

Відповідно до ст. 86 ПКУ результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 86.5. ст. 86 ПКУ Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 ПКУ, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.

Відповідно до вимог п.1.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків-фізичними особами затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 14.03.2013 року N395, "Акт перевірки є службовим документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Таким чином, Акт перевірки може бути складено виключно лише за наявності проведення самої перевірки.

Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 1.4.6. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків №22 від 31.07.2014р. передбачено, що у разі відмови платника податків у допуску посадових осіб органу ДПС до проведення перевірки складається Акт довільної форми, який засвідчує факт відмови, та вживаються заходи, передбачені пунктом 81.2ст.81 та статтею 94 Податкового кодексу України.

Однак, позивач Акт перевірки не підписувала, її також не було запрошено до податкового органу для підписання Акту перевірки,

Акт перевірки ФОП ОСОБА_1 було направлено за її заявами лише у грудні 2015 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом ТОВ "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі міста Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

В даному випадку, не зважаючи на складення позивачем Акта перевірки, допуск перевіряючих та сама перевірка не відбулася. Позивач, саме на етапі допуску до перевірки поставив питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Відповідно до п. 3 ст.70 КАС України, докази, отримані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Оскільки акт перевірки та інші документи, складені перевіряючими оформлені внаслідок проведення незаконної перевірки, вони не можуть розглядатися судом у якості належних доказів та підстав для притягнення особи до адміністративно-господарської відповідальності.

За відсутності доказів правомірності проведенні перевірки, належного складу перевіряючих та документів перевірки, підписаних останніми, винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій відносно позивача - є необґрунтованим, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області від 25.09.2015 №.

Судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень) присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко