Справа № 806/368/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2016 р. Справа № 806/368/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у м.Києві про стягнення недорахованого середнього заробітку за час відпустки

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві недорахованого середнього заробітку за періоди чергової відпустки з 22.11.2004 р. по 13.12.2004 р. та з 10.01.2005 р. по 21.01.2005 р., в яких відбувалося підвищення посадових окладів осіб начальницького складу податкової міліції: з 01.11.2004 на 28% (Постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.2004 № 1481) та із 01.01.2005 на 10,5% (Постанова Кабінету Міністрів України від 15.01.2005 № 37).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про стягнення недорахованого середнього заробітку за час відпустки повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати оспорювану ухвалу із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що суд першої інстанції, як на підставу повернення позовної заяви посилається на те, що у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №806/30/16 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у м.Києві про стягнення недонарахованого грошового забезпечення у вигляді підвищення посадового окладу за останньою посадою (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УПМ ДПА в м.Києві), передбаченого Постановами КМ України № 1481 від 04.11.2004 р. та № 37 від 15.01.2005 р.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Зі змісту поданого адміністративного позову вбачається, що позивач просить стягнути із Головного управління ДФС у м.Києві недонарахований середній заробіток за періоди чергової відпустки з 22.11.2004 по 31.12.2004 та з 10.01.2005 по 21.01.2005.

Натомість, предметом спору в адміністративній справі №806/30/16 стала наявність у позивача права на підвищення посадового окладу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України у період проходження служби в управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у м.Києві з 01.11.2004 по 29.03.2005.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Пунктом п'ятим частини третьої статті 108 КАС України встановлено перелік підстав для повернення позовної заяви, зокрема позовна заява повертається, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу вказаної статті слідує, що повернути позовну заяву можливо лише за певних умов та ознак у їх сукупності, які законодавець визначив як імперативні. До вказаних умов належать:

- у провадженні цього або іншого адміністративного суду є така ж адміністративна справа;

- спір у справі повинен бути між тими самими сторонами;

- спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом;

- спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з названих ознак виключає можливість повернення позовної заяви.

Умовою застосування правової норми про повернення позову позивачу є тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають), тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав повертати адміністративний позов. Для визначення тотожності спору суттєвим є зміст позову, тобто вимога до суду про захист порушеного чи оспорюваного права, що в даному випадку абсолютно різниться.

Крім того, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не враховано, що одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративній справі згідно із ст. 7 КАС України є офіційне з"ясування всіх обставин справи. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з"ясування всіх обставин справи (ч.4 ст. 11 КАС України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.3 ст. 159 КАС України).

З огляду на викладене та враховуючи фактичний зміст прийнятої Житомирським окружним адміністративним судом ухвали, апеляційний суд вважає передчасним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи висновок суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви позивачу, оскільки на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не міг, не дослідивши характер спірних правовідносин, надавати їм характеристику та правову оцінку.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 2-й АДРЕСА_1,11508

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління ДФС у м.Києві вул.Шолуденка,33/19,м.Київ,04655