Справа № 437/338/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/42575/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі № 437/338/12 за позовом ОСОБА_4 до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, виконавчого комітету Новогнідської сільскої ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Синельниківського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, Синельниківського відділу управління держземагентства України в Дніпропетровській області, Дніпропетровської регіональної філії "Центру державного земельного кадастру", третя особа: садове товариство "Тягинка", про визнання протиправними дій, визнання рішення незаконним, визнання державного акту недійсним та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, виконавчого комітету Новогнідської сільскої ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Синельниківського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, Синельниківського відділу управління держземагентства України в Дніпропетровській області, Дніпропетровської регіональної філії "Центру державного земельного кадастру" про визнання протиправними дій, визнання рішення незаконним, визнання державного акту недійсним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, однак ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

10 червня 2015 року позивач, не погодившись з постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року, звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. Серед іншого, в поданій апеляційній скарзі позивачем заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому в якості поважних причин пропуску строку оскарження заявником зазначено несвоєчасне отримання копії оскаржуваного рішення, у зв'язку зі зміною місця проживання.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання заявника позивача на несвоєчасне отримання копії постанови, а саме 05.06.2015 року від сусідів, у зв'язку з направленням судом першої інстанції копії постанови за попереднім місцем проживання, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутня заява позивача про зміну місця проживання (перебування, знаходження) з відповідними доказами зміни адреси проживання (перебування, знаходження), обов'язок подання якої, у разі зміни місця проживання (перебування, знаходження) передбачений нормами Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим судом першої інстанції було направлено копію рішення за вказаною позивачем адресою, яка містилася в матеріалах справи.

З огляду наведене, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була залишена без руху у зв'язку з порушенням строку її подання, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та надано тридцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій позивач повинен вказати інші поважні підстави для поновлення строку та надати відповідні їм докази.

Вказана ухвала суду отримана апелянтом 14.07.2015 року.

20 липня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду на виконання ухвали від 25.06.2015 року надійшов лист, до якого додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В наданій заяві в якості поважності причин пропуску строку зазначено інші причини, а саме перебування позивача у відрядженні в м. Ужгород, з 26.05.2015 року по 04.06.2015 року, на підтвердження чого надано довідку видану ТОВ "Ассент" від 20.07.2015 року №166, в якій, з посиланням на наказ на відрядження за №26/05 від 25.05.2015 року зазначено про перебування позивача з 26.05.2015 року по 04.06.2015 року у відрядженні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надана позивачем довідка не є належним доказом перебування позивача у відрядженні, оскільки в даному випадку належним доказом є наказ на відрядження та посвідчення про відрядження, який позивачем не надано.

Станом на 14.09.2015 року будь-яких інших документів на виконання ухвали суду від 25.06.2015 року не надходило, у зв'язку з чим ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного провадження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, при винесенні постанови судом першої інстанції було застосовано частину третю статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання 07.05.2015 року в ньому не приймали участь позивач чи його представник.

Таким чином, відповідно до наведених вище норм, перебіг строку для подання апеляційної скарги розпочинається для позивача з моменту отримання повного тексту рішення суду першої інстанції, яке ОСОБА_4 за її словами, отримала 05.06.2015 року від сусідів, які в свою чергу отримали її від поштаря 30.05.2015 року.

В той же час, матеріали справи не містять доказів направлення рішення суду першої інстанції позивачу так само як і повідомлення про вручення їй поштового відправлення відповідно до статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому встановити дату отримання позивачем рішення із матеріалів справи не є можливим.

В той же час, колегія суддів зазначає, що довідка видана ТОВ "Ассент" від 20.07.2015 року №166, в якій, з посиланням на наказ на відрядження за №26/05 від 25.05.2015 року зазначено про перебування позивача з 26.05.2015 року по 04.06.2015 року у відрядженні є достатнім доказом перебування позивача у відрядженні протягом вказаного строку та поважності пропуску ним строку апеляційного оскарження

Посилання суду апеляційної інстанції на необхідність надання наказу на відрядження та посвідчення про відрядження колегія суддів вважає безпідставним.

За правилами частини першої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: