Справа № 2-а-1418/11
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа №876/12027/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2015 року у адміністративній справі №2-а-1418/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради про часткове скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №378 від 22 травня 1997 року «Про погодження самовільного будівництва».

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради про часткове скасування розпорядження відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги аргумент позивача про те, що було сфальсифіковано підписи його батьків та будівля власника ОСОБА_4 була демонтована відповідачем ОСОБА_2 Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач та представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради проти апеляційної скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Представник Департаменту містобудування Львівської міської ради в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, тому з урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне, що пунктом 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №378 від 22 травня 1997 року «Про погодження самовільного будівництва», на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5, співвласникам АДРЕСА_1, було погоджено самовільно розпочате будівництво житлової прибудови А'-І, А"-1, сіни а-2", веранду а-2, де обладнай службове приміщення пл. 5,10 м2, коридори пл.5,10м2, пл. 5,0м2, пл. 12,80 м2, пл. 6,10 м2, пл. 2,5t м2, житлову кімнату пл. 12,50 м2, кладову пл. 8,20 м2, ванни пл. 3,60 м2, пл. 2,70 м2, туалет пл. 1,70 мг, кухню пл. 5,10 м2; в мезонінні обладнано житлові кімнати пл. 29,50 м2, пл. 14,20м2 коридори пл. 4,70 м2, пл. 3,30 м2, пл. 1,70 м2, кухні пл. 5,30 м2, пл. 29,30 м2, ванни пл. 5,60 м2, п; 4,40 м2, збудовано літню кухню Б-1, гаражі "В", "Ж", сарай "Г".

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відсутні правові підстави для визнання недійсним пункту 3 розпорядження №378 від 22 травня 1997 року, оскільки не було допущено порушення ніяких прав та охоронюваних законом інтересів позивача в зв'язку прийняттям оскаржуваного розпорядження.

Проте, колегія суддів апеляційного вважає висновки суду першої інстанції такими, що суперечать нормам матеріального права та обставина справи з огляду на наступне.

Як видно з позовної заяви, предметом даного спору є визнання нечинним та скасування пункту 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №378 від 22 травня 1997 року «Про погодження самовільного будівництва.

З матеріалів справ видно, що ОСОБА_6 звертався у 2009 році до Залізничного районного суду м. Львова і з аналогічним позовом та ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2009 року закрито провадження у справі №2а-610/09 за позовом ОСОБА_1 до Залізничної райадміністрації м. Львова про визнання недійсним розпорядження №378 від 22.05.1997 року, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №378 від 22 травня 1997 року «Про погодження самовільного будівництва» вже були предметом розгляду у справі №2а-610/09, щодо яких прийняте судове рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

З урахуванням наведеного, провадження у справі за позовною вимогою ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 3 розпорядження Залізничної районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №378 від 22 травня 1997 року «Про погодження самовільного будівництва» підлягає закриттю на підставі п 4 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Щодо позивних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Таким чином, з урахуванням норм КАС України, відповідачем у справах адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень.

Позивач ОСОБА_7 звернувся з позовом до фізичної особи ОСОБА_8

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства,

З аналогічних підстав підлягає закриттю позовна вимога позивача до Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання нечинним розпорядження, оскільки фактично існує спір, пов'язаний із реконструкцією будинку, погодження самовільного будівництва на частину будинку, на яку у 2003р. зареєстровано право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказані обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 157, 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 25 листопада 2015 року у адміністративній справі №2-а-1418/11 - скасувати та закрити провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 15.04.2016р.