Справа № 802/255/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 квітня 2016 р. Справа № 802/255/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області

до: управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

02.03.2016 року відділ освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - відділ освіти Крижопільської РДА, позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до управління Держпраці у Вінницькій області, у якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 28.01.2016 року по 29.01.2016 року державними інспекторами управління Держпраці у Вінницькій області проведено позапланову перевірку дотримання відділом освіти Крижопільської РДА вимог законодавства про працю. За результатами перевірки складено акт № 02-15-71/24 від 29.01.2016 року. На підставі вказаного акту винесено припис № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року, яким зобов'язано до 29.02.2016 року, усунути порушення вимог законодавства про працю, а саме: 1) своєчасно дотримуватись вимог ст. 115 КЗпП України щодо виплат заробітної плати за період відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку; 2) остаточні розрахунки із звільнення працюючих проводити згідно ст. 116 КЗпП України; 3) провести індексацію заробітної плати відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року із змінами.

На думку позивача, припис № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки окремі порушення, на які зіслався відповідач, у діях позивача відсутні, а інші порушення відділом освіти Крижопільської РДА вимог законодавства про працю допущено в силу об'єктивних, незалежних від нього причин. Водночас, позивач також зазначив, що вживав всіх можливих заходів з метою дотримання вимог чинного законодавства про працю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В наданих суду усних поясненнях звернула увагу на те, що відділ освіти Крижопільської РДА діяв у межах повноважень, на підставі та в порядку визначеними нормативними актами, що регламентують його діяльність.

Представник відповідача у наданих усних поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Як на підставу заперечень зіслався на те, що під час проведення перевірки, у передбаченому законом порядку, встановлено та задокументовано порушення відділом освіти Крижопільської РДА вимог Кодексу законів про працю України та інших нормативних актів. На підставі акту, винесено припис № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року. На думку представника відповідача, вимоги припису є правомірними та обґрунтованими.

В судовому засіданні судом в якості свідка заслухано головного бухгалтера відділу освіти Крижопільської РДА ОСОБА_3, яка надала пояснення щодо фактичних обставин справи. Зокрема, пояснила, що індексація заробітної плати працівникам освітнім закладам відділом освіти Крижопільської РДА виплачувалась в межах бюджетних асигнувань. Остаточні розрахунки із звільненими працівниками проведено при надходженні коштів на такі видатки. На запитання суду, роз'яснила, що фактично працівники, які підлягали звільненню, перебували на роботі, були зайняті, що підтверджується відповідними документами (тарифікацією), а строки розрахунків з ним порушено у зв'язку із відсутністю фінансування. Крім того, зазначила, що заробітна плата працівникам шкіл перед відпусткою виплачувалась вчасно та одразу ж після надходження відповідних наказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та показання свідка, оцінивши інші докази, які є у справі, суд доходить висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2016 року та 17.01.2016 року до управління Держпраці у Вінницькій області звернулися працівники Середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 с. Городківка Крижопільського району Вінницької області та Середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 2 с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області щодо невиплати індексації заробітної плати за 2014-2015 роки (а.с.76-77).

Розглянувши вказані звернення, відповідно до наказу управління Держпраці у Вінницькій області № 36-о від 27.01.2016 року, оформлено направлення на проведення позапланової перевірки відділу освіти Крижопільської РДА з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкового державного соціального страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав та гарантій застрахованих осіб (а.с.78).

28.01.2016 року по 29.01.2016 року головними державними інспекторами управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено позапланову перевірку дотримання відділом освіти Крижопільської РДА вимог законодавства про працю.

За результатами перевірки складено акт № 02-15-71/24 від 29.01.2016 року, яким задокументовано порушення вимог ст. 95, ч. 4 ст.115, ч. 1 ст. 116 КЗпП України (а.с. 79-81).

На підставі вказаного акту винесено припис № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року, яким приписано до 29.02.2016 року, усунути порушення вимог законодавства про працю, а саме: 1) своєчасно дотримуватись вимог ст. 115 КЗпП України щодо виплат заробітної плати за період відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку; 2) остаточні розрахунки із звільнення працюючих проводити згідно ст. 116 КЗпП України ; 3) провести індексацію заробітної плати відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року із змінами (а.с. 4).

Не погоджуючись із винесеним приписом, вважаючи його протиправним, позивач з метою його скасування, звернувся до суду.

Надаючи оцінку висновку управління Держпраці у Вінницькій області щодо недотримання встановлених строків остаточних розрахунків із звільненими працівниками та припису у цій частині, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як видно із подання директора навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" с. Савчине Крижопільського району Вінницької області від 03.09.2015 року та наказу відділу освіти Крижопільської РДА № 153 від 07.09.2015 року, у зв'язку із відсутність учнів 1, 5-9 класах та педагогічного навантаження у вчителів 5-9 класів навчально-виховного комплексу "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" с. Савчине Крижопільського району Вінницької області вирішено провести реорганізацію та скорочення чисельність педагогічних працівників вказаного навчального закладу.

Наказом відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 06.11.2015 року № 259-к/тр-к звільнено з посади вчителя української мови та літератури навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Савчине ОСОБА_6 у зв'язку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 48).

Наказом відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 06.11.2015 року № 260-к/тр-к звільнено з посади вчителя початкових класів навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Савчине ОСОБА_7 у зв'язку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.49).

Наказом відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 09.11.2015 року № 261-к/тр-к звільнено з посади вчителя російської мови та світової літератури навчальне виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Савчине ОСОБА_8 у зв'язку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 50).

Наказом відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 09.11.2015 року № 262-к/тр-к звільнено з посади вчителя хімії та біології навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Савчик ОСОБА_9 у зв'язку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 51).

Наказом директора навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Савчине від 09.11.2015 року № 20-к/тр-г звільнено з посади прибиральницю ОСОБА_10 у зв'язку зі скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 90).

Як видно із наказів про звільнення вказаних працівників днем звільнення є 06.11.2015 року та 09.11.2015 року. Остаточні розрахунки із звільненими працівниками, відповідно до платіжного доручення №1911 від 13.11.2015 року проведено 16.11.2015 року.

Так, представник позивача зазначила, що у навчально-виховному комплексі «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» с. Савчине станом на 01.09.2015 року були відсутні учнів 1, 5-9 класів. Це підтверджується поданням директора навчально-виховного комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с.Савчине від 03.09.2015 року №16. На підставі нього видано наказ відділу освіти Крижопільської РДА від 07.09.2015 року № 153 «Про окремі питання діяльності НВК «ЗНЗ І-ІІ ст.- ДНЗ» с. Савчине. Відповідно до наказу вказані працівники попереджені за 2 місяці про майбутнє скорочення, однак, враховуючи, що педагогічне навантаження відсутнє, їм виплачувався середній заробіток протягом двох місяців.

Тобто, на думку представник позивача, станом на момент видачі наказів про звільнення працівників, а саме 06.11.2015 року та 09.11.2015 року, вони не працювали, а тому остаточні розрахунки з такими працівниками мають проводитися відповідно до п. 2 ч. 1 ст.116 КЗпП України, не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, суд критично оцінює вказані доводи позивача, оскільки жодних доказів в підтвердження факту не виконання працівниками, які підлягали звільненню, роботи або ж доказів звільнення їх від виконання роботи суду не надано.

Крім того, відповідно до п. 4 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 року № 102 за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном, ставки заробітної плати й посадові оклади педагогічних працівників встановлюються керівниками закладів та установ освіти при тарифікації за наслідками атестації. Тарифікаційні списки встановленої форми (додатки № 1-3) затверджуються за погодженням із профспілковим комітетом не пізніше 5 вересня і подаються вищестоящому органу управління.

Як встановлено судом на підставі показів свідка, вказані тарифікаційні списки, із зазначенням відпрацьованих годин щодо звільнених педагогічних працівників велися та подавалися до відділу освіти. Тобто працівники не могли вважатися такими, що не виконують роботу.

Крім того, доводи позивача в цій частині спростовуються також і тим, що заяв, які б дозволяли провести остаточні розрахунки із звільненими працівниками, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст.116 КЗпП України, а також інших документів, які б підтверджували факт невиконання роботи працівниками, які підлягали скороченню до дня їх фактичного звільнення, суду не надано. Вказане дозволяє критично оцінити доводи позивача про те, що розрахунки із звільненими працівниками проводилися за їхньою заявою (вимогою про розрахунок), яка могла мати місце не у день звільнення.

Також, наведені представником позивача доводи спростовуються показами свідка - ОСОБА_3 У судовому засіданні свідок пояснила, що облік робочого часу вчителів, які підлягали скороченню, вівся у встановленому порядку. Вказані працівники, виходили на роботу, про що директором школи до відділу освіти подавалася відповідна інформація. А розрахунки із ними не проведено відповідно до вимог Кодексу законів про працю України, у зв'язку із невчасним фінансуванням.

Отже, посилання представника позивача на те, що працівники, які підлягали скороченню до дня їх фактичного звільнення не виконували свою роботу, а також можливість проведення остаточних розрахунків відповідно до п. 2 ч. 1 ст.116 КЗпП України, суд вважає необґрунтованими.

Відтак, припис № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року у частині вимоги про дотримання встановлених строків остаточних розрахунків із звільненими працівниками скасуванню не підлягає.

Надаючи оцінку висновку управління Держпраці у Вінницькій області щодо недотримання встановлених строків виплати заробітної плати за період щорічної відпустки, суд зазначає наступне.

Так, ч. 4 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Як встановлено судом із матеріалів справи, наказом відділу освіти Крижопільської РДА від 28.07.2015 року № 259-к/тм-в надано директору районного Будинку школярів ОСОБА_11 частину невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 18 календарних днів з 05.08.2015 року по 22.08.2015 року (а.с. 54).

Згідно платіжного доручення від 30.07.2015 року № 226 (а.с. 100) виплату заробітної плати за період відпустки здійснено 31.07.2015 року, про що зазначено у акті перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 02-15-71/39 від 29.01.2016 року.

Отже, датою початку відпустки ОСОБА_11 є 05.08.2015 року, а моментом виплати коштів - 31.07.2015 року, тобто за 5 календарних днів до початку відпустки.

Таким чином, суд доходить висновку, що відділом освіти Крижопільської РДА дотримано вимоги ст. 115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати за час щорічної відпустки.

Щодо надання відпусток ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та їх оплати, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальну середню освіту» призначення на посаду та звільнення з посади керівника державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює відповідний орган управління освітою. Призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника та інших педагогічних працівників державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу. Призначення на посаду та звільнення з посади інших працівників державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснює його керівник.

Тобто, накази про призначення, переведення, звільнення, надання відпустки обслуговуючому персоналу, а саме кочегару-машиністу та сторожу школи, видає керівник навчального закладу - директор школи.

Відповідно до наказу директора середньої загальноосвітньої школи І-Ш ступенів с. Жабокрич від 31.08.2015 року № 8-к/тм ОСОБА_14, кочегару-машиністу котельні, було надано основну відпустку з 01.09.2015 року по 29.09.2015 року (а.с. 95).

Згідно платіжного доручення від 15.09.2015 року № 1137 (а.с. 96) виплату заробітної плати за період щорічної відпустки здійснено 16.09.2015 року.

Відповідно до наказу директора середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Соколівка від 31.08.2015 року № 5 к/тр-к ОСОБА_13, сторожу, надано чергову відпустку з 01.09.2015 року по 25.09.2015 року (а.с.97).

Фактично виплату заробітної плати було здійснено 30.09.2015 року, згідно платіжного доручення від 30.09.2015 року № 1272 (а.с. 98).

В силу вимог положень Закону України «Про загальну середню освіту» вказані накази про надання щорічних відпусток готувалися та видавалися директорами шкіл, після чого подавалися до централізованої бухгалтерії.

Як видно із Журналу вхідної кореспонденції із підзвітних установ наказ середньої загальноосвітньої школи І-Ш ступенів с. Жабокрич від 31.08.2015 року № 8-к/тм "Про надання щорічної одноразової відпустки ОСОБА_14В." надійшов до відділу освіти лише 10.09.2015 року, а наказ середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Соколівка від 31.08.2015 року № 5 к/тр-к "Про надання відпустки ОСОБА_13П." - 11.09.2015 року.

Отже, фактично про існування вказаних наказів і про виникнення обов'язку виплати заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки позивач дізнався 10.09.2015 року та 11.09.2015 року відповідно. Відтак, до вказаних дат позивачу не було та не могло бути відомо про виникнення обов'язку провести відповідні розрахунки з працівниками, а тому, позивач не може нести відповідальність за його невиконання.

Зважаючи на наведені обставини, обов'язок щодо виплати заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, позивачем не міг бути виконаним у передбачені законом строки, у зв'язку із направленням позивачу наказів (підстави виплати), та відповідно отримання таких наказів по завершенню строків, порушення яких поставлену у вину позивачу.

Отже, суд дійшов висновку, що несвоєчасна виплата заробітної плати за час відпустки не перебуває у причинному зв'язку із діями (бездіяльністю) відділу освіти. Фактично причиною несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам за час відпустки стала бездіяльність не відділу освіти Крижопільської РДА, а закладів освіти, а саме невиконання директорами шкіл обов'язку щодо вчасного направлення наказів про відпуски працівників.

Таким чином, вимога припису № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року у вказаній частині підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку висновку управління Держпраці у Вінницькій області щодо часткового не проведення індексації заробітних плат працівників, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 95, 98 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається згідно з ст. 9, 10 Закону України «Про оплату праці» та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою па всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

В силу вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Як з'ясовано у судовому засіданні вимоги припису щодо проведення індексації заробітної плати працівникам стосується періоду з 2014 по 2015 року включно.

Так, пунктом 6-4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» зазначено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Водночас, п. 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» визначено, що норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік».

Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» у Прикінцевих положеннях (ч.2 п.9) установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік;

Норми та положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відділ освіти Крижопільскої районної державної адміністрації - є структурним підрозділом Крижопільської районної державної адміністрації (п.1.1 Положення про відділ освіти Крижопільскої районної державної адміністрації).

Отже, відділ освіти Крижопільської районної державної адміністрації є бюджетною установою, яка фінансується повністю за рахунок бюджетних коштів у межах обсягу фінансування, затвердженого кошторисом на відповідний бюджетний період.

У п. 1.4 Положення про відділ освіти Крижопільської районної державної зазначено, що у своїй діяльності він керується Конституцією України, законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами та іншими нормативно-правовими документами Міністерства освіти і науки України, розпорядженнями голови Вінницької обласної та Крижопільської районної державних адміністрацій, актами Департаменту освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації, актами відповідних органів місцевого самоврядування, даним Положенням та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року у справі №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України пункту 4 розділу VII «Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Основного Закону України) обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації них прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів всього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст. 17 Конституції України с найважливішою функцією держави.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України забороняється збільшення бюджетних призначень за загальним та спеціальним фондами державного бюджету (місцевого бюджету) на оплату праці працівників бюджетних установ за рахунок зменшення інших видатків без внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет).

Суд наголошує, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України.

Враховуючи наведене та положення пп. 6-4, 6-7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», а також ст. 23 Бюджетного кодексу України індексація заробітної плати працівників загальноосвітніх закладів, що є бюджетними установами, повинна бути обумовлена наявністю фінансових ресурсів для її проведення та виплати.

Отже, проведення індексації заробітної плати працівників бюджетних установ є обов'язковою лише у випадку наявності відповідних фінансових ресурсів бюджету.

Крім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-УІІІ також передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

Як видно із аналізу використання фонду заробітної плати закладів за 2015 рік на індексацію було передбачено 155265.89 грн (а.с.7). В межах вказаної суми позивачем проіндексовано заробітну плату працівників. Інших коштів для проведення індексації заробітної плати передбачено не було.

Зважаючи на викладене, вимоги припису № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року про проведення відділом освіти Крижопільської РДА індексації заробітних плат за 2014-2015 рік, в обсязі який перевищує бюджетні асигнування на такі цілі є неправомірним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, згідно з якою якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Держпраці у Вінницькій області № 02-15-71/39-28 від 29.01.2016 року в частині зобовязання відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області: «вжити дієві заходи, щодо усунення виявлених порушень трудового законодавства. Своєчасно дотримуватися вимог статті 115 КЗпП України, щодо виплати заробітної плати за період відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку»; «Провести індексацію заробітної плати відповідно до порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року із змінами».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути в користь відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області із управління Держпраці у Вінницькій області, за рахунок бюджетних асигнувань, частину суми сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 918 грн. 67 коп. (девятсот вісімнадцять гривень шістдесят сім копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович