Справа № 806/54/16
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА
іменем України

"13" квітня 2016 р. Справа № 806/54/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника відповідача Сосни О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, зобов`язання прийняти рішння ,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив визнати неправомірними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні йому одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та в порядку, встановленому Постановою Кабінетів Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 та зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 та надіслати зазначене рішення до Житомирського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату даної допомоги.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, викладену в листі від 27.11.2015 р.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Зазначає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, порядок та умови її виплати визначається в залежності від дати встановлення інвалідності. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про отримання права позивача на одноразову грошову допомогу з 01.02.2010 року не з`ясувавши коли позивачу встановлена інвалідність первинно. З метою впорядкування порядку виплати одноразової грошової допомоги, наказом Міністерства оборони України від 12.07.2007 року № 168 створено комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, згідно якого лише дана комісія наділена виключною компетенцією, щодо прийняття рішення з приводу одноразової грошової допомоги. До зазначеної комісії документи щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не надходили відповідно рішення Міністерство оборони України по суті заяви не приймало. Отже, лист Департаменту фінансів МОУ № 248/3/6/3602 від 27.11.2015 року не можна розглядати як належний доказ.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з грудня 1983 року по жовтень 1985 року проходив військову службу та брав участь у бойових діях у складі військових сил СРСР в ДР Афганістан.

Відповідно до Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, трав, каліцтв (протокол №570 від 07.07.2009 року) багаточисельне осколкове поранення нижніх кінцівок, закрита черепно-мозкова травма, контузія і їх наслідки у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1965 року народження, народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.19).

Таке рішення узгоджується із Актом судово-медичного освідування від 10.08.2006 року № 2284 (а.с.20).

Згідно виписки із акту огляду МСЕК серії ЖИА № 114609 від 22.02.2010 року Житомирська обласна МСЕК-2 з 01.02.2010 року ОСОБА_1 встановила ІІ групу інвалідності, яка зумовлена пораненнями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.17).

10.03.2010 року ОСОБА_1 було видано відповідне посвідчення № НОМЕР_1 інваліда ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 12).

За результатами повторного огляду медико-соціальною експертною комісією (Житомирська обласна МСЕК-2) 27.03.2015 року позивачу підтверджено ІІ групу інвалідності, яка зумовлена пораненнями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та видано довідку до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 206059 (а.с.18).

29 квітня 2015 року позивач звернувся через Черняхівський військовий комісаріат Житомирської області до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 22.02.2010 року (переогляд-27.03.2015) другої групи інвалідності, яка зумовлена пораненнями, контузією та захворюваннями, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. До заяви були додані перелічені копії довідок Житомирської обласної МСЕК-2, витягу із протоколу №570 від 17.07.2009 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, копія Акту судово-медичного освідування від 10.08.2006 року № 2284, а також копія витягу із наказу про звільнення і копії посвідчень учасника бойових дій та інваліда 2-ї групи.

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 27.11.2015 року Житомирський ОВК було повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги ОСОБА_1 .. Вказане рішення мотивоване встановленням позивачу інвалідності пізніше трьох місяців після звільнення із строкової військової служби. Інших підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не наведено.

Позивач, вважаючи дії відповідача по відмові у призначенні йому одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року N 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон N 2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону N 2011-XII).

За змістом статті 16 зазначеного Закону N 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується також у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Встановлено, що позивач виконував обов`язки військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії та отримав поранення саме з виконання обов"язків військової служби, внаслідок чого став інвалідом 2-ї групи.

За приписами частини шостої статті 16-3 Закону N 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

На день подання позивачем зазначеної заяви механізм розгляду таких звернень та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається правовими нормами Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Разом з тим, пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 01.02.2010 року, а тому має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. N 499 (надалі-Порядок N 499).

Подана ОСОБА_1 до Житомирського ОМВК заява про призначення одноразової грошової допомоги повністю узгоджується із вимогами п.3 Порядку N 499.

За приписами абзацу 2 п.7 Порядку N 499 відповідач, Міністерство оборони України, як Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Алгоритм дій відповідача щодо розгляду вказаних звернень визначений правовими нормами Наказу МО України від 14.08.2014 № 530 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей".

В п.4.10 вказаного Положення прямо зазначено, що Департамент фінансів Міністерства оборони України лише доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Одночасно суд зазначає, що згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку N 499 одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам II групи виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Виходячи з тлумачення статті 16 Закону N 2011-XII право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2014 року (справа N 21-446а14) та у постанові від 21 квітня 2015 року (справа N 21-135а15).

Відповідач, як суб"єкт владних повноважень, доказів отримання позивачем групи інвалідності раніше 2010 року та відповідно отримання позивачем одноразової грошової допомоги в зазначений період, суду не надав. Не надано відповідачем доказів отримання ОСОБА_1 такої грошової допомоги і після 2010 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо наявності в позивача права на звернення до відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомогу як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008року № 499.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 пропустив строки звернення для отримання такої одноразової допомоги є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Не приймає судова колегія і доводи апелянта, що документи ОСОБА_1 не були предметом розгляду на комісії з розгляду питань, пов"язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, яка наділена компетенцією щодо прийняття такого рішення, оскільки це не залежало від позивача. Встановлено, що обов"язок по направленню документів на комісію не виконано Департаментом фінансів Міністерства оборони України.

Крім того, судова колегія зазначає що Департамент фінансів Міністерства оборони України є структурним підрозділом саме Міністерства оборони України, суб"єкта владних повноважень.

Відповідно до наданих останньому повноважень, суд першої інстанції правомірно зобов"язав саме Міністерство оборони України розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав 2 групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі та порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - представник позивача Васильєв Володимир Іванович вул. Ольжича,1, смт.Черняхів, Житомирська область, 12301

4- відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168

- ,