Справа № 344/1383/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1383/16-а
Провадження № 2-а/344/133/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що позивачка є непрацюючим пенсіонером та з 2002 р. отримує у відповідача пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України від 05/11/1991 р. №1789-ХІІ «Про прокуратуру», яка діяла до 01/10/2011 р. В наступному позивачка звернулась до відповідача про перерахунок пенсії із використанням іншого періоду роботи, ніж той, що було враховано на момент її призначення. Однак відповідач відмовив у такому перерахунку у зв`язку зі зміною положення ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Тому позивачка просила суд визнати оскаржувані дії відповідача неправомірними та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії, на підставі ст. 50-1 Закону України від 05/11/1991 р. №1789-ХІІ «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорських посадах, перед звільненням з роботи за період з 01/09/2010 р. по 01/08/2012 р. включно, згідно довідок прокуратури Івано-Франківської області від 20/01/2015 р. №18-13 вих-15, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 12/01/2016 р. і до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 12/01/2015 р. з наступним врахуванням 90 % від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, від місячного (чинного) заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорських посадах перед звільненням з роботи, за період з 01/09/2010 р. по 01/08/2012 р. включно, згідно довідок прокуратури Івано-Франківської області від 20/01/2015 р. №18-13 вих-15 при черговому перерахунку розміру пенсії.

Відповідно до п. 1 ст. 183-2 КАС України даний спір підлягає розглядові в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач у строк, встановлений законом не надав заперечення на позов.

Судом встановлено наступні обставини.

12/01/2016 р. позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій виклала прохання про перерахунок пенсії.

21/01/2016 р. відповідач відмовив у задоволенні заяви.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже позов обґрунтовано належними на те правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії неправомірними та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію, з урахуванням фактично отриманих сум пенсії, на підставі ст. 50-1 Закону України від 05/11/1991 р. №1789-ХІІ «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від місячного заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорських посадах, перед звільненням з роботи за період з 01/09/2010 р. по 01/08/2012 р. включно, згідно довідок прокуратури Івано-Франківської області від 20/01/2015 р. №18-13 вих-15, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 12/01/2016 р. і до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 12/01/2015 р. з наступним врахуванням 90 % від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, від місячного (чинного) заробітку за останні 24 календарні місяці роботи підряд на прокурорських посадах перед звільненням з роботи, за період з 01/09/2010 р. по 01/08/2012 р. включно, згідно довідок прокуратури Івано-Франківської області від 20/01/2015 р. №18-13 вих-15 при черговому перерахунку розміру пенсії.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання сторонами його копії.

Головуючий суддя С.О. Бородовський