Справа № 199/8977/15-а (2а/199/171/15)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 квітня 2016 року м. Київ К/800/9198/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі - УПФ) на судові рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року представник УПФ звернувся з касаційною скаргою на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, якими позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо неврахування позивачу до загального трудового стажу періоди трудової діяльності з 25 березня 1991 року по 01 вересня 1992 року у МП «Омега», з 01 вересня 1992 року по 01 січня 1993 року у МП «Командор» та з 02 лютого 1993 року по 29 березня 1998 року у ПФ «Нортон». Зобов'язано УПФ здійснити дії, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1028) для перевірки наявності трудового стажу ОСОБА_1 за вказані періоди. У інші частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться вимога про скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Вказується на те, що записи в трудовій книжці позивача за період з 25 березня 1991 року по 29 березня 1998 року внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме без оформлення вкладиша трудової книжки, тому не можуть бути взяті до уваги при обчисленні стажу.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставними. Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення щодо документу, який підтверджує стаж роботи, відображене в Порядку.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Крім того, згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011 (із змінами, внесеними Указом Президента від 18 березня 2013 року №141/2013), органам, що призначають пенсії, надавалось право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, призначенням пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, та отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема, письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

Як вірно зазначено судами, відповідачем, на виконання вище згаданих нормативних актів, не вживалися заходи направлені на перевірку відомостей вказаних у трудовій книжці позивача щодо його роботи в оспорюваний період.

Отже, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для обмеження належного соціального захисту пенсіонера.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на судові рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко