Справа № 804/1574/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № 804/1574/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представників позивача: Голубєвої Анни Олегівни, Лукянової Олександри Володимирівни

представника відповідача: Путрі Алли Петрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання "Нікос" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 31.12.2014 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № , № від 31.12.2014 року.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована правомірністю формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами згідно первинних документів, які оформлені належним чином та у відповідності фактичним виконанням господарських операцій.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції податковим органом подано апеляційну скаргу, згідно якої відповіждач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що не можна на підставі наданих первинних документів дійти висновку про реальне здійснення господарських операцій.

Представником позивача надано до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на наявність права у позивача на формування податкового кредиту, фактичне здійснення господарських операцій, а також на практику ВСУ з розгляду подібних справ та принцип офіційності адміністративного судочинства.

У судовому засіданні представник відповідача (податкового органу) підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ НВО "Нікос" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт № 501/2 від 16.09.2014 р. (т.1 а.с. 119, 149-154). Згідно висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ НВО "Нікос", а саме:

- пп. 135.5.4 п. 135.1, п. 135.2, п. 135.5 ст. 135, пп. 14.1.257, п. 14.1 ст. 14, п.п. 138.1, 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на 804 171, 23 грн., в т.ч. за 4 квартал 2011 р. - на суму 44 140, 70 грн., за 2012 рік - на суму 495 082, 90 грн., за 2013 рік - на суму 264 947, 63 грн.;

- п.п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на 203 182, 20 грн., в тому числі за червень 2012 року - на 39 038 грн., за грудень 2012 року - на 10 000 грн., за липень 2013 року - на 37 227, 20 грн., за серпень 2013 року - на 38 786, 40 грн., за вересень 2013 року - на 38 918, 80 грн., за жовтень 2013 року - на 38 978, 40 грн., за грудень 2013 року - на 233, 40 грн.;

- встановлено нереальність господарських операцій по взаємовідносинам з підприємством-постачальником - ТОВ "Даніс Трейд", підприємствами-покупцями: ТОВ "Балівський завод залізобетонних виробів", ПАТ "Бетон Нова", ВП "Черкаський ЗЗБВ", "Коростенськийц ЗЗБШ";

- п. 119.2 ст. 119, пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 405 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки № 501/2 від 16.09.2014 р., податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 10.10.2014 р.

- № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 005 214 грн. 04 коп., в тому числі за основним платежем - на 804 171, 23 грн., за штрафними санкціями - на 201 042, 81 грн.,

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 304 773, 30 грн., в тому числі за основним платежем - на 203 182, 20 грн., за штрафними санкціями - на 101 591, 10 грн. (т. 1 а.с. 52-53).

За результатами розгляду скарги, з урахуванням висновку акту перевірки та вимог п.п. 6 та 7 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу, ГУ ДФС у Дніпропетровській області зменшила донараховану суму податку на прибуток на 12 834,17 грн. (основний платіж - 1 799,00 грн., штрафна санкція - 11 035,17 грн.) та податку на додану вартість на 1 750,09 грн. (основний платіж - 1 166,73 грн., штрафна санкція - 583,36 грн.), а в іншій частині скаргу платника податків залишено без задоволення.

Так, рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1321/10/04-36-10-08-09 від 22.12.2014 р. скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.10.2014 р.

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 12 834 грн. (основний платіж - 1 799 грн., штрафна санкція - 11 035, 17 грн.),

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 1 750, 09 грн. (основний платіж - 1 166, 73 грн., штрафна санкція - 583, 36 грн.) (т. 1 а.с. 43-50).

На підставі рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1321/10/04-36-10-08-09 від 22.12.2014 р., Новомосковською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області винесено нові податкові повідомлення-рішення від 31.12.2014 р.

- № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 992 379 грн. 87 коп., в тому числі за основним платежем - на 802 372, 23 грн., за штрафними санкціями - на 190 007, 64 грн.,

- № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 303 023, 21 грн., в тому числі за основним платежем - на 202 015, 47 грн., за штрафними санкціями - на 101 007, 74 грн. (т. 1 а.с. 28-29).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Матеріалами справи підтверджено, що 05.03.2012 р. між ТОВ НВО "Нікос" (покупець) та ТОВ "Труби і метал" (постачальник) укладено договір № 120312 поставки матеріалів - інгібітора "БК", згідно якого постачальник зобов'язується передати товар у власність покупця в кількості та у строки згідно договору, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти товар. Поставка здійснюється транспортом покупця або постачальника. Розрахунки між сторонами проводяться в безготівковому порядку із стовідсотковою передплатою (т.2 а.с. 168-169) .

ТОВ НВО "Нікос" має виробничі потужності (приміщення, обладнання для здійснення господарської діяльності) та трудові ресурси, що підтверджується договорами оренди приміщень, актами приймання-передачі приміщень в оренду, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з рішення Новомосковської міської ради, витягом з технічної документації із землеустрою, витягом з технічної документації та штатним розписом (т. 2 а.с. 64-66). На підставі укладеного договору, протягом 2012-2013 року ТОВ НВО "Нікос" придбало інгібітор згідно видаткових накладних. Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними та подорожніми листами (т. 2 а.с. 170-251, т. 3 а.с. 1-230, т. 5 а.с. 180-232). Зазначені операції знайшли своє відображення у бухгалтерському обліку ТОВ НВО "Нікос" згідно картки рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками". Відповідно відомостей по рахункам 10, 61 та 201, інгібітор БК (сировина й матеріали), який був придбаний за період квітня 2012 року - жовтня 2013 року у ТОВ "Труби і метал", оприходувався на відповідний бухгалтерський рахунок ТОВ НВО "Нікос". Дебітове сальдо рахунку станом на 31.12.2013 року склало 1 934 683, 92 грн. (т. 2 а.с. 81-167).

Податковим органом під час перевірки були досліджені зазначені документи первинного бухгалтерського обліку ТОВ НВО "Нікос", проте, зроблено висновок про відсутність документального підвтердження трнспортування товару (інгібітор БК), з огляду на порушення, допущені при складанні товарно-транспортних накладних, а саме: не заповнені належним чином графи "отримав" у зазначених ТТН.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно договору № 120312 від 05.03.2012 р. (т.2 а.с. 168), укладеного з ТОВ "Нікос" про поставку інгібітора БК, ТОВ "Трубі і метал" зареєстровано по вул. Ширшова, 14/3 у м. Дніпропетровську. До матеріалів справи долучено лист від 06.09.2013 р., направлений директором ТОВ "Нікос" на адресу директора ТОВ "Труби і метал", щодо підтвердження виготовлення інгібітора БК на виробничих приміщеннях ТОВ "Трубі і метал" з використанням власних засобів виробництва по вул. Шевченко, 58, Новомосковський район, м. Перещепіно (т.3 а.с. 233). З договору оренди приміщень (т. 4 а.с. 6) вбачається, що приміщення по вул. Шевченко, 58, Новомосковський район, м. Перещепіно, дійсно орендовані ТОВ "Труби і метал" для здійснення господарської діяльності, а з договору № 15 від 02.04.2012 р., укладеного між ТОВ НПП "Баєр" в особі ОСОБА_4 та ТОВ "Труби і метал" в особі ОСОБА_5, останній приймає на себе зобов'язання по виготовленню інгібітору.

Щодо ТТН слід зазначити, що відправлення інгібітору БК протягом всього періоду перевірки здійснювалось ТОВ "Труби і метал" на адресу позивача з вул. Шевченко, 58, Новомосковський район, м. Перещепіно, що не суперечить вищенаведеним фактичним обставинам. Зазначені транспортні документи мають підписи як особи, яка відправила товар зі складу контрагента-постачальника (ТОВ "Труби і метал") - диспетчера, так і підпис водія, який прийняв та доставляв зазначений товар (інгібітор БК) на склад позивача. Обставини транспортування товару підтверджені також договором оренди вантажного автомобіля у приватної особи від 08.08.2011 року, свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (ЗИЛ 5301 д.н. НОМЕР_6, МАЗ 35371 д.н. НОМЕР_5), витягами з журналу виписаних довіреностей на отримання товару, зокрема, на ім'я ОСОБА_6 на отримання товару від постачальника (т. 2 а.с. 56-66). Дослідження товарно-транспортні накладних ТОВ НВО "Нікос" дають підстави для висновку, що складені вони відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють транспортні перевезення, зокрема, "Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні", затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., та Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 25.02.2009 р., а тому можуть підтверджувати транспортування товару.

Згідно матеріалів справи, отриманий від ТОВ "Труби і метал" товар - інгібітор "БК" - ТОВ НВО "Нікос" було використано у власній господарській діяльності (при виробництві емульсору та мастила технологічного), що підтверджується наявними у ТОВ НВО "Нікос" виробничими потужностями (приміщення, обладнання для здійснення господарської діяльності) та трудовими ресурсами, згідно наданих позивачем договорів оренди приміщень, актів приймання-передачі приміщень в оренду, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягів з технічної документації із землеустрою, штатним розписом, долучених до справи висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, в тому числі від 28.01.2008 р. № 05.03.02-07/3447, посвідчень якості товару, сертифікатів відповідності (т. 2 а.с. 67-80).

Про подальшу реалізацію продукції (фосфатидний концентрат), виготовленої позивачем з використанням придбаного у ТОВ "Труби і метал" інгібітору, свідчать досліджені податковим органом при проведенні перевірки первинні документи бухгалтерського обліку, наявність яких не заперечується відповідачем, виписані підприємствам-покупцям, а саме: ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій, ПАТ "Бетон Нова", ВП "Черкаський ЗЗБВ", ВАТ "Миронівський хлібопродукт, "Коростенський ЗЗБШ" (т. 1 а.с. 57-60).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Вимоги до первинних документів містяться у ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підтвердженням факту виконання договору поставки товару за вказаний період правовідносин свідчать первинні документи податкового та бухгалтерського обліку у їх сукупності, а саме: копії рахунків-фактур, банківських виписок, видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, які складені у відповідності до зазначених вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та узгоджуються з іншими документами. Інших обставин для невизнання первинних документів ТОВ НВО "Нікос" для врахування господарських відносин позивача з ТОВ "Труби і метал" при визначення об'єкту оподаткування у акті перевірки № 501/2 від 16.09.2014 р. податковим органом не наведено, аналізу господарської діяльності між позивачем та його контрагентом у цьому періоді - не проведено, належної оцінки наданим позивачем первинним документам - не надано.

Слід зазначити, що висновок відповідача про відсутність ознак реальності господарських відносин позивача з ТОВ "Труби і метал" з поставки сировини - інгібітора БК, ґрунтується на актах перевірки діяльності контрагента, а саме:

- акті ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 21.01.2014 р. № 215/22-04/37006762 про неможливість проведення перевірки ТОВ "Труби і метал" з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за липень, серпень, вересень 2013 р.;

- акті ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.02.2013 р. № 598/226/37006762 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "Труби і метал" щодо підтвердження відомостей, отриманих віл особи, яка мала правовідносини з платниками податків ПП "Транс-Атлантіка Сервіс", ТОВ "Шоковіта", ТОВ "Лигран" за період 01.01.2012 р. -31.12.2012 р.;

- акті ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.03.2014 р. № 871/22-04/37006762 про неможливість проведення перевірки ТОВ "Труби і метал" з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за жовтень 2013 р.- січень 2014 р.;

- акті ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 07.02.2014 р. №47/04-63-22-03/37006762 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Труби і Метал" з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ "Алкіона" за лютий 2013 року;

- акті ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 3349/226/37006762 від 18.06.2013 р. про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "Труби і Метал" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами за період березень 2013 року;

- акті Новомосковської ОДПІ від 20.08.2013 р. № 331/04-08-21/30740752 про результати документальної позапланової невиїзної ТОВ "НВО "Нікос" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Труби і Метал" за період квітень, травень, липень 2012 року;

- акті Новомосковської ОДПІ від 27.06.2014 р. № 284/221/30740752 про результати документальної позапланової невиїзної ТОВ "НВО "Нікос" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Труби і Метал" за період лютий-березень 2013 року.

Однак, податкове законодавство не ставить право платника податку на включення сум сплаченого податку до складу податкового кредиту або валових витрат в залежність від господарських, технічних та виробничих можливостей своїх постачальників.

Платник податків (покупець товару, робіт, послуг) не має обов'язку та права здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, і в подальшому не повинен зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит або віднесення витрат до складу валових за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності за можливе допущення порушення законодавства іншими юридичними особами.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є "власністю" у розумінні ст. 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання особою своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час, коли це залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону стало не передбаченим і свавільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п. 43, п.69 зазначеного рішення Європейського Суду).

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент порушив податкове законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому дані порушення не можуть бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Отже, податковий орган не мав підстав для визнання недійсними господарських відносин ТОВ НВО "Нікос" з ТОВ "Труби і метал" на підставі висновків, наведених податковим органом в актах перевірок з питань дотримання податкового законодавства контрагентом-постачальником позивача, а також висновків щодо взаємовідносин ТОВ "Труби і метал" з іншими суб'єктами господарських відносин (ТОВ "Алкіона", ПП "Транс-Атлантіка Сервіс", ТОВ "Шоковіта", ТОВ "Лигран"), які не мають жодного відношення до спірних правовідносин, що розглядаються у даній справі.

Що стосується посилання відповідача на висновки перевірки ТОВ "Труби і метал" по взаємовідносинам з ТОВ НВО "Нікос", викладені в акті Новомосковської ОДПІ від 20.08.2013 року № 331/04-08-21/30740752 про результати документальної позапланової невиїзної ТОВ "НВО "Нікос" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Труби і Метал" за період квітень, травень, липень 2012 року, та висновки, викладені в акті Новомосковської ОДПІ від 27.06.2014 р. № 284/221/30740752 про результати документальної позапланової невиїзної ТОВ "НВО "Нікос" з питань взаємовідносин з контрагентом ТОВ "Труби і Метал" за період лютий-березень 2013 року, слід взяти до уваги наступне.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 року по справі № 804/13710/13-а, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 р., скасовано податкове повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ від 19.09.2013 р. № про збільшення ТОВ "НВО "Нікос" грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 214 321,60 грн., прийняте за висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.08.2013 р. № 331/04-08-21/30740752. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2014 р. по справі № К/800/24884/14 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Новомосковської ОДПІ на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 р. по даній справі (т. 1 а.с. 155-169).

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2014 р. по справі № 804/11426/14, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року, скасовано податкове повідомлення-рішення Новомосковської ОДПІ від 17.07.2014 р. № про збільшення позивачу грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 126 769, 20 грн., прийняте за висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 27.06.2014 р. № 284/221/30740752 (т. 1 а.с. 192-195).

Таким чином, суд першої інстанції правильного не прийняв посилання відповідача на висновки актів перевірки № 331/04-08-21/30740752 від 20.08.2013 р., та № 284/221/30740752 від 27.06.2014 р., при розгляді даної справи, у зв'язку із набуттям законної сили вищезазначеними судовими рішеннями, якими скасовані податкові повідомлення-рішення, прийняті податковим органом на підставі цих актів.

Аналізуючи правовідносини ТОВ НВО "Нікос" з іншим контрагентом-постачальником - ТОВ "Даніс-Трейд", не викликають сумніву наступні обставини: між ТОВ НВО "Нікос" та ТОВ "Даніс Трейд" укладено договори купівлі-продажу № 11/07 від 07.11.2011 р., № 12/16 від 16.12.2011 р., згідно умов яких, постачальник (ТОВ "Даніс Трейд") зобов'язується поставити на адресу покупця ТОВ НВО "Нікос" товар у вигляді фосфатидного концентрату у кількості та за ціну, передбачену зазначеними договорами (т. 1 а.с. 224-225, 231-232). Поставка товару (фосфатидного концентрату) на адресу ТОВ НВО "Нікос" відбулась на підставі податкових та видаткових накладних на товар: № 269 від 15.12.2011, № 535 від 19.12.2011, № 693 від 28.12.2011 (т.1 а.с. 226-243). Факт транспортування товару від постачальника до покупця підтверджено товарно-транспортними накладними від 09.11.2011, 19.12.2011, 28.12.2011 р. Згідно даних ТТН, вантажоодержувачем товару є ОСОБА_6, який перевозив товар зі складу ТОВ "Даніс Трейд" у м. Харкові по вул. Соціалістична, 48 на адресу позивача у м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Зазначені обставини підтверджено також договором оренди вантажного автомобіля у приватної особи від 08.08.2011 р., свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу, витягами з журналу виписаних довіреностей на отримання товару, зокрема, на ім'я ОСОБА_6 на отримання товару від постачальника. При цьому, твердження позивача про використання поставленого товару у власній господарський діяльності не спростовані податковим органом ні під час проведення перевірки взаємовідносин ТОВ НВО "Нікос" з ТОВ "Даніс Трейд", ні під час судового розгляду справи.

Єдиною підставою для визнання нікчемними правовідносин між даними контрагентами стали висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Даніс-Трейд" № 420/22-417/34861191 від 26.09.2012 р., проведеної Західною МДПІ м. Харкова, якими не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ "Даніс Трейд" з його контрагентами. Натомість, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2012 р. по справі № 2-а-11583/12/2070, яку залишено без змін ухвалю Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 р., визнано протиправними дії Західної МДПІ м. Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Даніс-Трейд", в результаті якої складено акт від 26.09.2012 р. № 420/22-417/34861191 (т. 1 а.с. 214-221). Отже, у зв'язку із набранням законної сили судовим рішенням, яким дії податкового органу, що проводив перевірку, визнано протиправними, судом першої інстанції правомірно не прийняті посилання відповідача на висновки акту перевірки № 420/22-417/34861191 від 26.09.2012 р. Інших обставин для невизнання права ТОВ НВО "Нікос" на врахування господарських відносин з ТОВ "Даніс Трейд" при визначенні об'єкту оподаткування у акті перевірки № 501/2 від 16.09.2014 р. не наведено.

Аналогічні висновки податкового органу щодо непідтвердження стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, відповідних виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, викладені в акті перевірки № 501/2 від 16.09.2014 р. стосовно взаємовідносин позивача з ПП "Стимет" та ТОВ "Спецавтохаус Схід". Водночас, в акті перевірки податкового органу відсутній аналіз господарської діяльності позивача із ПП "Стимет" щодо поставки трансформаторного мастила на підставі договору купівлі-продажу товару № 371212 від 15.11.2012 р. згідно специфікації, а також аналіз первинних бухгалтерських документів, які стали підставою для врахування цих правовідносин при визначенні об'єкту оподаткування ТОВ НВО "Нікос" за 2012 рік, а саме: рахунок фактура № СФ-00083 від 16.11.2012 р., податкова накладна № 4 від 19.11.2012, розрахункові та платіжні документи (т.1 а.с. 244-249, т. 2 а.с. 2-5). Єдиною підставою для невизнання даних господарських відносин між позивачем та ПП "Стимет", зазначеною податковим органом в акті перевірки, вказано акт № 88/22-5/35326337 від 21.06.2013 р. "Про результати дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 р.", яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів, які підпадають під визначення ст. 188, 187 та ст. 198 ПК України, що не може бути враховано судом з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника податків. Матеріали справи містять постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2013 р. щодо боржника ПП "Стимет" про стягнення на користь ТОВ НВО "Нікос" заборгованості в розмірі 74 911, 11 грн., що також підтверджує реальність здійснення господарських відносин між даними контрагентами.

Щодо висновків податкового органу про відсутність господарських відносин позивача з ТОВ "Спецавтохаус Схід": дані висновки ґрунтуються виключно на висновках акту перевірки Основянської ОДПІ № 964/20-38-22-01-35352152 від 23.06.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки з контрагентами-постачальниками та покупцями за грудень 2013 року", які на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги.

Згідно п.п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування, зокрема, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.

Враховуючи, що позивач у перевіряємому періоді формував свої витрати та податковий кредит на підставі первинних документів та податкових накладних, які відповідають встановленим для них вимогам, своєчасно та в межах проведених господарських операцій, у суду відсутні підстави вважати, що його податкова звітність з податку на додану вартість та з податку на прибуток складалася без відповідного підтвердження первинними документами.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять гривень 20 копійок) за реквізитами:

Отримувач коштівУДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37989274
Банк отримувачаГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ
Код банку отримувача (МФО)805012
Рахунок отримувача1004
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;39498391 (код клієнта за ЄДРПОУ) Судовий збір, за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: А.О. Коршун