Справа № 585/1063/15-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2016 р. К/800/34385/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року по справі №585/1063/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби Катерини Сергіївни

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С., третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, позов задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С. від 26 березня 2015 року ВП №41721198 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов'язано відповідача відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Роменського міськрайонного суду Сумської області №2-а-6/2007 від 3 січня 2014 року.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в провадженні Головного управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП№41721198 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-6/2007, виданого Роменським міськрайонним судом Сумської області 3 січня 2014 року про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести розрахунок основного розміру грошового забезпечення та основного розміру пенсії за вислугу років колишньому начальнику Роменського МРЕВ ОРЕВ ДАІ при УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 у відповідності з вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та призначити йому пенсію в розмірі 3111,46грн. з 26 березня 2005 року з розрахунку розміру грошового забезпечення та останньою штатною посадою перед звільненням 4094,02 грн.

Постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С. від 26 березня 2015 року виконавче провадження ВП№41721198 закінчено.

Вважаючи такі дії та рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаби К.С., третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення, накладення штрафу у подвійному розмірі за повторне невиконання судового рішення та надіслано подання до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за невиконання судового рішення.

Оскільки, саме по собі накладання штрафу за невиконання судового рішення є заходом примусу майнового характеру, яким спрямовано на стимулювання боржника до вчинення активних дій щодо виконання судового рішення, а не проведенням виконавчих дій, суди дійшли висновку про протиправність дій та рішення державного виконавця.

Переглядаючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції не погоджується із вказаними висновками, враховуючи наступне.

Так, згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділи примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, підрозділи примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції в АРК, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі та їх посадові особи - не є органами державної виконавчої служби, що виключає можливість їх участі як сторони в адміністративному процесі.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статтею 50 вказаного Кодексу відповідачем є особа, до якої звертається з позовом позивач з вимогами усунення порушених його прав, свобод чи правових інтересів. За наявності наведених підстав позивач та відповідач є належними сторонами адміністративного процесу. Неналежним відповідачем є особа, яка не повинна відповідати за пред'явленим адміністративним позовом.

Аналізуючи зміст вказаних правових норм, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що посадова особа - Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Сіробаба К.С. не є належним відповідачем в контексті даного спору, оскільки не є органом державної влади в розумінні статті 3 КАС України або юридичною особою, на яку покладено обов'язок щодо виконання судових рішень.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, обставини даної справи встановили правильно, але припустилися помилки в застосуванні норм процесуального права щодо встановлення належного відповідача у справі.

Відповідно до статті 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судові рішення прийнято за недостатньо з'ясованими і перевіреними обставинами справи, що мають значення для її правильного та обґрунтованого вирішення.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити частково.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.