Справа № 161/3202/16-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3202/16-а
Провадження № 2-а/161/208/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

12.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до УПФ України в м. Луцьку про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні дії.

Позов мотивує тим, що з 02.06.2014 року перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми місячної заробітної плати. В січня 2016 року звернувся із заявою перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в звязку з підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Однак, листом від 05.02.2016 року № 43/п-01 йому було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки було скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються (перераховуються) відповідно до ЗУ «про прокуратуру». Одночасно, з даного листа стало відомо, що був проведений перерахунок пенсії в розмірі 60% відсотків від місячного заробітку замість призначених раніше 70%.

У відповідь на заяву про неправомірність дій та перерахунок пенсії у розмірі 70% відсотків, листом УПФ від 25.02.2016 року №83/П-01 відмовлено в перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що набрали чинність зміни до ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру», згідно яких пенсія працівникам прокуратури призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати.

А тому, просив визнати дії відповідача щодо перерахунку пенсії в розмірі 60 відсотків від заробітної плати незаконними, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 70 відсотків від заробітної плати з 10.02.2015 року по 31.12.2015 року та виплатити різницю недоплаченої пенсії, визнати протиправною відмову в перерахунку пенсії у звязку із підвищенням розміру місячної заробітної плати, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням підвищення місячного заробітку з 01.12.2015 року.

Ухвалою суду від 16.03.2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

У встановлений ухвалою суду від 16.03.2016 року строк від відповідача до суду надійшло письмове заперечення на позовну заяву.

В письмових запереченнях управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку вказували на те, що відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії, оскільки норми, які давали право на отримання пенсії в розмірі 70% від місячного заробітку втратили чинність. Діюче законодавство передбачає розмірі пенсійного забезпечення 60% від заробітної плати. Вважають, відмову в перерахунку пенсії законною, а свої дії правомірними. В задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.06.2014 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку, де отримує пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 70% від суми місячного заробітку.

В 05.01.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку із заявою про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), в звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Листом від 05.02.2016 року управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку повідомило ОСОБА_1, що підстави для перерахунку пенсії згідно поданої заяви та довідки про заробітну плату відсутні. Разом з тим, повідомлено що з 01.05.2015 року проведено перерахунок пенсії, нараховується 60 % від розміру місячного заробітку за відповідною посадою (а.с. 8,9).

Дізнавшись про проведений перерахунок пенсії з 70% на 60% від розміру заробітної плати, ОСОБА_1 звернувся 10.02.2016 року до УПФ України в м. Луцьку з заявою про визнання дій неправомірними та проведення перерахунку пенсії в розмірі 70%.

Однак, зазначаючи про відсутність законних підстав в проведенні такого перерахунку, УПФ України в м. Луцьку було відмовлено, про що направлено лист від 25.02.2016 року № 25.02.2016 року №83/П-01 (а.с. 11,12).

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Виходячи зі змісту статтей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (у тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення на задовільному рівні, докладати зусиль для її поступового піднесення на більш високий рівень, тощо.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348-а-13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445-а-13)

Враховуючи те, що позивачеві пенсія вже була призначена в червні 2014 року відповідно до ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми щомісячного заробітку, то відповідачем було неправомірно зменшено розмір її виплати в січня 2015 року, оскільки в даному випадку проводився перерахунок пенсії, а не її призначення. Крім того, очевидним є зменшення обсягу соціальних прав особи.

А тому, суд дійшов висновку щодо неправомірності дій відповідача при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2015 року в розмірі 60% від суми заробітної плати.

Частиною 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), за правилами якої позивачу 02.06.2014 року призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року) встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати, що існували на день його звільнення з роботи.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-420-а-13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445-а-13).

Оскільки, відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, відбулася зміна у розмірі заробітної плати працівників прокуратури, перерахунок розміру призначеної пенсії позивачу необхідно провести, виходячи із приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), що діяла на час призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме: Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України, оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яких поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, суд вважає твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

З'ясувавши всі фактичні дані у справі, суд вбачає протиправність дій відповідача в частині відмови позивачу в перерахунку пенсії, оскільки пенсія ОСОБА_1 призначена 02.06.2014 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв у порушення ст.19 Конституції України та наведених норм права, що встановлюють порядок обрахування пенсії працівнику прокуратури, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно часу, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 29.01.2016 року, долучивши довідку прокуратури Волинської області № 18-37 вих. від 28.01.2016 року.

А тому, позов до задоволення підлягає з першого числа наступного місяця в якому подано заяву, а саме з 01.02.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Врахувуючи вищенаведене, на підставіч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12.07.2001 року), Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, керуючись ст.ст. 2, 7-11, 13, 14, 71, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 158-163, 167, 186, ч.1 ст. 244-2, 254, ч.1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України,суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо перерахунку, призначеної з червня 2014 року, пенсії з 01.01.2015 року в розмірі 60 % від місячної заробітної плати неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 70% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18/2 вих. від 05.01.2015 року

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років у звязку із підвищенням місячного заробітку ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-37 вих. від 28.01.2016 року неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 70% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-37 вих. від 28.01.2016 року

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій