Справа № 815/935/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/935/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стеценко О.О.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства про визнання дії по відмові у наданні публічної інформації неправомірними та зобов'язання надати публічну інформацію,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства, в якому Позивач просить суд визнати дії Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства по відмові у наданні повного переліку працівників Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства неправомірними та зобов'язати Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства надати повний перелік працівників Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади та назви структурного підрозділу.

Свої вимоги Позивач обґрунтувала наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 11.02.2016 року звернувся до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства із запитом на отримання публічної інформації щодо загальної кількості співробітників Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства та повного переліку працівників відповідача, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу. Листом Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства № 02/97 від 29.02.2016 року Позивача повідомлено, що станом на 01.02.2016 року у Причорноморському державному регіональному геологічному підприємстві працює 184 співробітника. У наданні Позивачу інформації про повний перелік осіб працівників із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу було відмовлено. Позивач вважає, що відмова у наданні інформації відповідачем є незаконною, а дії відповідача неправомірними, оскільки інформація про перелік співробітників, що повністю або частково отримують заробітну плату, премії, матеріальну допомогу, будь-які інші виплати з державного чи місцевого бюджету не є конфіденційною, не може бути обмеженою в доступі і підлягає наданню на запит.

В судове засідання, призначене на 22.03.2016 року, Позивач для розгляду справи по суті не з'явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 12).

В судовому засіданні представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити з підстав, вказаних у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 18-19), в яких зазначив, що Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство не є суб'єктом владних повноважень, особи, які працюють та навчаються в університеті не займають посад, пов'язаних з виконанням владних управлінських функцій держави або органів місцевого самоврядування, а тому інформація про їх прізвища, ім'я та по-батькові, займані посади, включаючи назву структурного підрозділу належать до конфіденційної та службової інформації, тобто до публічної інформації з обмеженим доступом, надання якої є неможливим.

Частиною 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладені обставини, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

11.02.2016 року Позивач звернувся до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства із інформаційним запитом, в якому просив надати йому публічну інформацію, а саме: повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу (а.с. 6).

За результатом розгляду поданого запиту, Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством Позивачу надано відповідь № 02/97 від 29.02.2016 року, в якій зазначено, що станом на 01.02.2016 року у Причорноморському державному регіональному геологічному підприємстві працює 184 співробітника та зазначено про неможливість надання інформації про повний перелік осіб працівників із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові, займаної посади з огляду на приписи ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач, вважаючи вищезазначену відмову незаконною, а дії відповідача неправомірними звернувся до суду з вказаним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про інформацію» № 2657-XII від 02.10.1992 року (далі - Закон України № 2657-XII ), Законом України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VІ від 13.01.2011 року (далі - Закон України №2939-VІ), який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.1 Закону України № 2657-XII, інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 1 Закону України №2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України №2939-VІ, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Судом встановлено, що Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство є державним закладом та фінансується за рахунок бюджетних коштів (а.с. 23-42), таким чином, в розумінні ст.13 Закону України №2939-VІ, відповідач є розпорядником публічної інформації.

Статтею 22 Закону України №2939-VІ, встановлені підстави відмови розпорядником інформації в задоволенні запиту: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Отже, ч.1 ст. 22 Закону № 2939-VI містить вичерпний перелік підстав, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача викладені у письмових запереченнях стосовно того, що інформація про прізвища, ім'я та по-батькові, займані посади, включаючи назву структурного підрозділу співробітників Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства належить до конфіденційної та службової інформації, тобто до публічної інформації з обмеженим доступом, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України № 2657-XII, будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом, ч.1 ст. 21 № 2657-XII, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Згідно з ст.11 Закону України № 2657-XII, інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження; кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України №2939-VІ , не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Суд зазначає, що оскільки Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство є державним закладом та фінансується за рахунок бюджетних коштів, то інформація щодо осіб (прізвище, ім'я та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти є публічною.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач не довів правомірності вчинених дій по відмові у наданні публічної інформації у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 гривень (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства про визнання дії по відмові у наданні публічної інформації неправомірними та зобов'язання надати публічну інформацію - задовольнити.

Визнати дії Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства щодо відмови у наданні публічної інформації, а саме: повного переліку працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу на інформаційний запит ОСОБА_1 від 11.02.2016 року - протиправними.

Зобов'язати Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство надати ОСОБА_1 на його інформаційний запит від 11.02.2016 року публічну інформацію, а саме: повний перелік працівників, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх прізвища, ім'я та по-батькові повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу, станом на 11.02.2016 року.

Стягнути з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства, за рахунок його бюджетних асигнувань () на користь ОСОБА_1 (65039, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.