Справа № 485/443/16-а
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/7/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області №7/2 від 29 лютого 2016 року про відмову в зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи в Снігурівській виправній колонії №5 згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", посилаючись на те, що у період з 02 червня 1978 року по 07 серпня 2006 року вона працювала у Снігурівській виправній колонії №5, яку з 01 липня 1983 року було реорганізовано у виправно-трудову колонію для утримання засуджених чоловіків, хворих на туберкульоз і вона являлася лікувальним протитуберкульозним закладом охорони здоров"я.

У судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області позов не визнала. Обґрунтовуючи заперечення вказала, що позивачці призначено пенсію з зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи у Снігурівській виправній колонії №5 на загальних засадах за відсутності документального підтвердження перепрофілювання установи у інфекційний заклад охорони здоровя до 2009 року.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, суд прийшов слідуючого.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і з 13 травня 2014 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області за призначення пенсії за віком. Згідно з записами в трудовій книжці позивачка в період з 02.06.1978 року по 07.08.2006 року працювала в установі ІН-316/П-21, яка в подальшому була перейменована в Снігурівську виправну колонію №5 Державного департаменту України з питань виконання покарань в Миколаївській області. При призначенні пенсії заявниця надала довідку від 12 травня 2014 року №5/5/-2038 Снігурівської ВК №5, в якій зазначалося, що на підставі Наказу МВС УРСР від 27 червня 1983 року №119 установа ІН-316/05 перепрофільована в лікувальну установу по лікуванню засуджених, хворих на туберкульоз легень.

Згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №1110-IV в редакції від 10.07.2003 року, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При цьому, ОСОБА_3 період роботи у Снігурівській ВК №5 зараховано до страхового стажу у одинарному розмірі.

16 лютого 2016 року позивачка подала відповідачу заяву про проведення перерахунку пенсії внаслідок зарахування у подвійному розмірі періоду роботи у Снігурівській виправній колонії №5 як в інфекційному (протитуберкульозному) закладі охорони здоров'я з 1983 року.

29 лютого 2016 року управлінням Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області прийнято рішення №7/2 про відмову в зарахуванні у подвійному розмірі періоду роботи у кримінально-виконавчій установі з посиланням на відсутність документального підтвердження віднесення Снігурівській виправній колонії №5 до спеціалізованої туберкульозної лікарні до 2009 року.

У наведеному рішенні відповідач посилається на норми чинного законодавства щодо визначення терміну спеціалізовані заклади охорони здоровя та переліку протитуберкульозних закладів.

Відповідно до п.п.7 і 12 ст.1 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз №4565-УІ від 22.03.2012 року, туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою, що викликається мікобактеріями туберкульозу; а протитуберкульозні заклади це лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя.

Таке визначення термінів надавалося і у редакції Закону від 05 липня 2001 року за №2586-ІІІ. Наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року №247 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2005 року за №142/10422) затверджено Перелік закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України, до яких віднесено спеціалізовані туберкульозні лікарні як медичні заклади, призначені для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Цим Наказом визначено забезпечити приведення найменувань закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідність з Переліком.

Наступним Наказом Міністерства юстиції України №499/5 від 21 березня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2013 року за №472/23004, до Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, включено спеціалізовані туберкульозні лікарні, які визначено - закладами охорони здоров'я, призначеними для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги хворим, можуть мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення) і призначені для медичного обслуговування засуджених.

У спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки Снігурівську виправну колонію №5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02 квітня 2009 року за №59.

При цьому, суд враховує, що позивачка працювала у Снігурівській виправній колонії №5 до набрання чинності наведених законів та нормативних актів.

В силу ст.10 Закону Української РСР Про охорону здоров'я, у редакції згідно Указу ПВР Української РСР Про внесення змін і доповнень до Закону Української РСР Про охорону здоров'я від 21 березня 1980 року №5831-IX, заклади охорони здоров'я на території Української РСР, окрім тих, що перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я СРСР, Міністерства охорони здоров'я Української РСР і органів охорони здоров'я виконавчих комітетів відповідних місцевих Рад народних депутатів, можуть мати у своєму віданні на території Української РСР і інші міністерства, державні комітети, відомства та організації.

Згідно змісту Наказу Міністерства внутрішніх справ УРСР Про реорганізацію ВТК №5 УВС Миколаївського облвиконкому №0119, датованого 27 червня 1983 року, з метою покращення протитуберкульозної допомоги засудженим, хворим на закриту форму туберкульозу легень, які утримуються у виправно-трудових установах УВС облвиконкомів, з 01 липня 1983 року реорганізовано колонію загального виду режиму №5 УВС Миколаївського облвиконкому у виправно-трудову колонію суворого виду режиму для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення - 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР. Цим Наказом начальника УВД Миколаївського облвиконкому зобовязано до виконання комплексу протиепідемічних і санітарно-гігієнічних вимог, направлених на попередження поширення тубінфекції; начальника Медичного управління МВС УРСР прийняття всіх необхідних мір по забезпеченню медичного обслуговування спецконтингенту згідно чинних наказів та інструкцій МВС СРСР, Мінздраву СРСР, МВС УРСР та Мінздраву УРСР.

В наказі МВС України від 11.10.1994 року №556, затверджено Перелік спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП, до яких направляються на лікування чоловіки, хворі на активну форму туберкульозу, які підлягають триманню на загальному та посиленому режиму ув"язнення та неповнолітні чоловічої статі, хворі на активну форму туберкульозу.

Теж саме визначення Установи було зазначено й у наступному переліку, затвердженому наказом МВС України №836 від 03 грудня 1996 року.

З наведеного вбачається, що з 01 липня 1983 року та по теперішній час в Снігурівській виправній колонії №5 утримуються та лікуються засуджені чоловіки, хворі на туберкульоз, у тому числі й на активну форму туберкульозу, тобто фактично установа виконує функції закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, а тому відноситься до інфекційних лікувальних закладів.

Стаття 19 Конституції України передбачає обов'язок органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із критерію оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функцій повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що рішення відповідача по справі не відповідає вищезазначеним критеріям, є таким, що порушує права, свободи та інтереси позивачки, які підлягають захисту та поновленню. Суд встановив, що з 01 липня 1983 року позивачка працювала у інфекційному закладі охорони здоров"я. Суд рахує належним у порядку ст.162 КАС України прийняти постанову про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень і зобов"язання відповідача вчинити дії по перерахунку пенсії.

Керуючись ст.ст.160-167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Снігурівського району Миколаївської області №7/2 від 29 лютого 2016 року про відмову ОСОБА_3 в зарахуванні в подвійному розмірі періоду роботи в Снігурівській виправній колонії №5.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Снігурівського району Миколаївської області провести зарахування ОСОБА_3 згідно Закону України "Про загальнообов"язкорве державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІУ, ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003 року №1110-ІУ період роботи в Снігурівській виправній колонії №5 в подвійному розмірі, починаючи з 18 вересня 2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 551грн.20коп. з Державного бюджету.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана учасниками провадження на ім"я Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя