Справа № 802/1844/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2016 р. Справа № 802/1844/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Демченка Андрія Михайловича

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представників відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника третьої особи (ОСОБА_5): ОСОБА_6

представників третьої особи (ОСОБА_7): ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_7

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла справа з Вищого адміністративного суду на новий розгляд за позовом ФОП ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що конкурсним комітетом Вінницької обласної державної адміністрації ФОП ОСОБА_1 не допущено до участі у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування на об'єкти № 48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; № 72 Вінниця АС "Грош"-Липовець АС номери рейсів 0091-0096, 0265- 0266; № 83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066; № 84 Медівка - Вінниця АС "Грош", номери рейсів 645/646, 1151-1154, у зв'язку із наданням недостовірної інформації щодо транспортних засобів. Позивач вважаючи таке рішення конкурсного комітету Вінницької обласної державної адміністрації щодо недопущення його до участі у конкурсі протиправним, відтак просить його скасувати.

Під час розгляду справи по суті, протокольною ухвалою суду, були залучені треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з занесенням відповідних відомостей до журналу судового засідання.

18 березня 2016 року за вх. №3186 надійшла заява від позивача щодо зміни (уточнення) позовних вимог, а саме просить суд:

Визнати протиправним та скасувати відображене у Протоколі N93 засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньо обласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування від 28.05.2015 року рішення конкурсного комітету Вінницької обласної державної адміністрації з підготовки та проведення конкурсів на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на наступні об'єкти : №48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; №83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066.

Визнати незаконно затверджені Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації умови конкурсу щодо недопущення до участі у конкурсі на наступні об'єкти :№48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; №83 Зозівка-Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066.

Позивач та його представник у судовому засіданні заявлений адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти позову, вважаючи його безпідставним.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представники третьої особи 2 у судовому засіданні заперечували проти позову, зазначивши, що подана на конкурс позивачем анкета, містила недостовірну інформацію, а саме невідповідність у відображенні класу автобуса марки БОГДАН, зазначено як III клас, а у відповідності копій сертифікатів заводу виробника - зазначено II клас, відтак було прийняте рішення конкурсного комітету щодо недопущення позивача до участі у конкурсі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Вінницькою ОДА було оголошено конкурс на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування на ряд об'єктів, серед яких були об'єкти № 48 Демівка - Вінниця АС-1, номери рейсів 669/670; № 83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066 , про що було опубліковано оголошення в газеті "Вінницька газета" № 34 (2139) 24 квітня 2015 року.

Відповдіно до розпорядженням голови Вінницької обласної державної адміністрації від 02.02.2011 року №43 "Про перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування відповідно до вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" виконання функцій організатора покладено на Департамент житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент).

ФОП ОСОБА_1, як перевізник - претендент, подав для участі у конкурсі на об'єкти: № 48 Демівка - Вінниця АС-2, рейси 669/670; № 83 Зозівка - Щаслива - Вінниця АС-3, номери рейсів 1059-1066; анкету у якій зазначив інформацію щодо характеристик перевізника-претендента, а саме кількість та пасажиромісткість автобусів для міжміських перевезень (категорія М3, класу В, III) (місць для сидіння) зокрема: БАЗ -А 079.24 - 2 од. - 60 місць (30+30); БАЗ - А 079.23 - 3 од. - 90 місць (30+30+30); Богдан А - 09312 - 1 од. - 30 місць.

15 травня 2015 року Департамент звернувся до Державної автомобільної інспекції у Вінницькій області із листом № 01-11-06/1308 щодо надання інформації для забезпечення використання достовірної інформації при оцінці конкурсних пропозицій перевізників претендентів.

26 травня 2015 року Департаментом була отримана відповідь № 9/6264 із інформацією про суб'єктів господарювання - автомобільних перевізників згідно наданих списків, які подали документи для участі у конкурсі на перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування у Вінницькій області, який відбудеться 28.05.2015 року.

Під час дослідження інформації конкурсним комітетом, яка зазначена в анкеті ФОП ОСОБА_1, та інформації, наданої Державтоінспекцією, було встановлено розбіжності, зокрема згідно інформації Державтоінспекції: транспортний засіб БАЗ А079.24 за реєстраційними № НОМЕР_1 має пасажироміскість (місць для сидіння) 29 та № НОМЕР_2 має пасажироміскість (місць для сидіння) - 29 (2 автобуси = 58 місць (29+29) місць)) тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1 зазначено 60 місць; транспортний засіб БАЗ А079.23 за реєстраційними НОМЕР_6 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 30 місць, № НОМЕР_3 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 та № НОМЕР_4 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 ( 3 автобуси = 88 місць (30+29+29)) тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1 зазначено пасажиромісткість (місць для сидіння) - 90 місць; транспортний засіб Богдан А - 09312 - 1 автобус 30 місць за реєстраційним номером НОМЕР_5 має пасажиромісткість (місць для сидіння) - 29 місць тоді, як в анкеті перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1 зазначено пасажиромісткість (місць для сидіння) - 30 місць. Також, даний автобус був зазначений позивачем в анкеті як автобус ІІІ класу, тоді як згідно сертифікатів відповідності заводу виробника він відповідає ІІ класу.

У зв'язку із виявленими у поданих до конкурсу документах розбіжностями, конкурсним комітетом на своєму засіданні 28.05.2015 року було прийнято рішення про недопущення ФОП ОСОБА_1 до участі у конкурсі на вищезгадані об'єкти конкурсу.

Не погодившись із таким рішенням конкурсного комітету позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт", Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, зі змінами та доповненнями, чинним на момент проведення конкурсу.

Відповідно до статей 7, 43 та 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту та визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначає Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок), який є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками (п. 1 Порядку).

Пунктом 29 Порядку встановлено, що для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2 та пакет документів, в т.ч. анкету.

Відповідно до пункту 32 Порядку, до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Пунктом 37 Порядку визначено, що організатор перевіряє достовірність інформації, викладеної у заяві та документах визначених пунктом 29 цього Порядку.

Згідно із абз. 2 п. 14 Порядку, для підготовки інформації про відповідність технічного стану автобусів претендента умовам перевезень та відповідність претендента вимогам нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху організатор не менш як за дев'ять робочих днів до дати проведення конкурсу надсилає список перевізників-претендентів на відповідний конкурс до Державтоінспекції.

Відповідно до вимог пункту 12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.

Із матеріалів справи вбачається, що інформація, яка зазначена у анкеті поданій ФОП ОСОБА_1 та порівнявши її з відомостями, які зазначені у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів заявлених до участі конкурсі, встановлено певні розбіжності саме у відомостях про сумарну пасажиромісткість автобусів, які заявлені претендентом до участі у конкурсі.

Тобто, має місце спір щодо визначення достовірності поданої позивачем інформації про пасажиромісткість транспортних засобів. Тому, із метою вирішення даного спору, у першу чергу, слід дослідити достовірність інформації зазначеної ФОП ОСОБА_1 та відомості надані Державтоінспекцією.

Так, відповідно до підпункту 13 пункту 2 розділу 1 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, пасажиромісткість це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена у реєстраційних документах кількість місць для перевезення пасажирів у транспортному засобі.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що пасажиромісткість - це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу кількість місць, які призначені для перевезення виключно пасажирів (без урахування місць для обслуговуючого персоналу: водій, кондуктор), крім того така кількість місць має бути визначена у реєстраційних документах на транспортний засіб.

Судом встановлено, що до участі у конкурсі ФОП ОСОБА_1 було заявлено три автобуси - БАЗ А 079.23, однак спірними є лише два, два автобуси - БАЗ А 079.24 та один автобус - Богдан А-09312.

Так, із досліджених у судовому засіданні свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів - автобусів БАЗ А 079.23 слідує, що загальна кількість сидячих місць із місцем водія - 31. При цьому в розділі "Особливі відмітки" зазначена кількість місць - 29, що відповідає кількості місць для перевезення пасажирів (без урахування місць для обслуговуючого персоналу: водій та кондуктор).

Аналогічна ситуація стосовно решти заявлених до участі у конкурсі автобусів, зокрема двох автобусів БАЗ А 079.24 та одного автобуса Богдан А-09312, які згідно свідоцтв про реєстрацію мають загальну кількість місць - 31, а без урахування місць призначених для водія та кондуктора - 29, про що й зазначено у особливих відмітках свідоцтв про їх реєстрацію. Таким чином згідно реєстраційних документів та технічних характеристик даних транспортних засобів їх пасажиромісткість становить 29 місць щодо кожного транспортного засобу.

Вказана інформація щодо пасажиромісткості автобусів БАЗ А 079.23, БАЗ А 079.24 та Богдан А-09312 перевірена конкурсним комітетом шляхом отримання інформації від УДАІ у Вінницькій області, та підтверджена відповідною відповіддю від 26.05.2015р. № 9/6264, копія якої міститься в матеріалах справи.

Натомість, в анкеті до заяви про участь у конкурсі позивач визначав пасажиромісткість вказаних вище автобусів з розрахунку 30 місць в кожному транспортному засобі. При визначені такої кількості місць позивач виходив із наступного: із загальної кількості сидячих місць з місцем водія (31) відраховував одне місце водія, у зв'язку з чим отримував 30 місць для пасажирів.

Однак суд звертає увагу, що вказаний метод проведення розрахунку пасажиромісткості транспортного засобу, який застосував позивач, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки не передбачений жодним нормативно-правовим актом. Як уже зазначалося судом, пасажиромісткість транспортного засобу це не визначена кількість місць для сидіння (з урахуванням місць для обслуговуючого персоналу), а лише кількість місця, спеціально облаштованих для перевезення пасажирів. Позивач не надав суду доказів про те, що у реєстраційних документах на транспортні засоби, відносно яких позивач не був допущений до участі у конкурсі, містилися відомості про їх пасажиромісткість саме в кількості 30 місць по кожному автобусу, як і не надав інші документи технічного характеру, які б підтверджували визначену ним кількість місць для перевезення пасажирів.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що інформація щодо пасажиромісткості автобусів зазначених в анкеті перевізника - претендента ФОП ОСОБА_1 не відповідає дійсності згідно вказаних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та письмового повідомлення від УДАІ у Вінницькій області, а це свідчить про те, що документи які подав перевізник - претендент до участі у конкурсі містять недостовірну інформацію, яка, при визначені найкращого перевізника, могла б надавати перевагу ФОП ОСОБА_1 перед іншими перевізниками - претендентами.

В контексті вищезазначеного, рішення конкурсного комітету Вінницької обласної державної адміністрації з підготовки та проведення конкурсів на право здійснення перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньо обласних автобусних маршрутах загального користування від 28.05.2015р. про недопущення ФОП ОСОБА_1 до участі в конкурсі, за доведеності факту подачі позивачем для у часті у конкурсі документів, які містять недостовірну інформацію, прийняте у відповідності до вимог пункту 12 Порядку, та з цих підстав скасуванню не підлягає.

Проте, дослідивши матеріали справи, заслухавши інші доводи сторін, відображене у змісті протоколу № 3 засідання конкурсного комітету від 28.05.2015 року, останнім зроблено висновок про зазначення позивачем недостовірних даних щодо визначення класу транспортного засобу - автобуса Богдан А - 09312, як III клас, що на думку відповідачів та третіх сторін, також не відповідає дійсності.

Так, судом встановлено, що приймаючи рішення про недопущення ФОП ОСОБА_1 до участі у конкурсі, конкурсна комісія враховувала відомості відображені у сертифікаті відповідності заводу виробника №UA.003.0119095-10, згідно якого вказана марка та модель автобуса, випущеного у 2010 році, відноситься до категорії транспортних засобів М3 класу II. Як зазначили представники відповідачів та третіх осіб у судовому засіданні, наданий позивачем сертифікат відповідності серії ДІ №757923 на транспортний засіб Богдан А-09312, клас ІІІ, з терміном дії з 22.04.2015 року по 21.04.2016 року, не був взятий до уваги на засіданні конкурсної комісії, оскільки позивачем не надано доказів переобладнання такого транспортного засобу з класу ІІ, визначеного заводом-виробником, на клас ІІІ.

Проте з такими висновками сторін про недостовірність зазначеної ФОП ОСОБА_1 інформації про клас транспортного засобу суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Як зазначено у Розділі 4 Порядку визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 квітня 2007 р. N 285, класифікація автобусів за конструкцією ґрунтується на положеннях Женевської Угоди 1958 року та Правил ЄЕК ООН, що до неї додаються. При цьому відмінність між автобусами класу ІІ та автобусами класу ІІІ полягає у тому, що перші призначенні для перевезення головним чином сидячих пасажирів, а також стоячих пасажирів, а другі - призначені для перевезення виключно сидячих пасажирів.

На підтвердження відомостей про віднесення автобуса Богдан А - 09312, ідентифікаційним №У7ВА09312АВ000339, до категорії М3, класу III, які ФОП ОСОБА_1 зазначив у анкеті, останній надав конкурсній комісії сертифікат відповідності УкрСЕПРО серії ДІ №757923, з терміном дії з 22.04.2015 року по 21.04.2016 року, зареєстрований в Реєстрі за № UA1.181.0020192-15. Тобто, інформація про клас даного транспортного засобу підтверджена позивачем відповідним сертифікатом.

Достовірність будь-якої інформації, як одна із її властивостей, це здатність інформації об'єктивно відображати процеси та явища, що відбуваються в навколишньому світі. Як правило достовірною вважається насамперед інформація, яка несе у собі безпомилкові та істинні дані.

У даному випадку доводи сторін про недостовірність зазначеної позивачем інформації про клас автобуса Богдан А - 09312, в ході судового розгляду справи не знайшли свого об'єктивного підтвердження, оскільки наданий ФОП ОСОБА_1 сертифікат відповідності на автобус Богдан А-09312 з терміном дії з 22.04.2015 року по 21.04.2016 року не визнаний нечинним чи таким, що містить недостовірні відомості, а також, інформація яка міститься в копії сертифікату відповідності за реєстр. № UA1.003.0119095-10 та його додатках, на який посилаються відповідачі як доказ того, що автобус Богдан А-09312 на момент його випуску заводом-виробником відносився до класу ІІ, не може бути врахована, оскільки термін дії цього сертифіката з 23 вересня 2010 року до 04 серпня 2012 року, тоді як реєстрація належного позивачу автобуса Богдан А-09312, д.н. НОМЕР_5, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відбулася 02.07.2010 року, тобто ще до моменту коли даний сертифікат був виданий.

Відповідно суд, також не може взяти до уваги долучену відповідачем до заперечення письмову відповідь ПАТ "Черкаський автобус" за № 586/510 від 03.06.2015р., оскільки така відповідь отримана після прийняття оскаржуваного рішення про недопущення позивача до участі у конкурсі.

Відтак висновок конкурсного комітету із цього питання є помилковим та передчасним, а тому відображену позивачем в анкеті інформацію про автобус Богдан А-09312 як ІІІ клас не можна розцінювати як таку, що є недостовірною.

Проте, встановлені судом обставини про зазначення ФОП ОСОБА_1 у анкеті до заяви про участь у конкурсі недостовірної інформації щодо сумарної пасажиромісткості автобусів, заявлених до участі у конкурсі, є достатньою правовою підставою для прийняття конкурсним комітетом рішення про недопущення ФОП ОСОБА_1 до участі в конкурсі, у зв'язку з чим підстав для визнання протиправним та скасування відповідного рішення від 28.05.2015 року не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що доказів, які б підтверджували позовні вимоги, суду надано не було, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна