Справа № 2а-8396/10/1370
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2016 року м. Київ К/800/10289/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги Львівської митниці ДФС на судові рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративого суду від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці ДФС про скасування наказу, поновлення на роботі за заявою ОСОБА_1 про виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2016 року представник Львівської митниці ДФС звернулася з касаційною скаргою на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, якими заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь позивача заробітну плату за час затримки при виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2010 року в сумі 130 659,20 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 6 518,75 грн. та вихідну допомогу в розмірі 1 547 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. У решті в задоволенні заяви відмовлено.

Ставиться вимога про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову в задоволенні заяви. Вказується на те, що вини Львівської митниці ДФС у несвоєчасному виконанні судового рішення немає.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (частина перша статті 255 КАС України).

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV). Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону № 606-ХІV примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Верховний Суд України при аналізі вище згаданих норм у постанові від 23 червня 2015 року (справа №21-63а15) вказав, що правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської митниці ДФС на судові рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративого суду від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці ДФС про скасування наказу, поновлення на роботі за заявою ОСОБА_1 про виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко