Справа № 818/1396/15
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р. м. Київ К/800/42895/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_5 про скасування акту перевірки та припису за касаційними скаргами представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 та Головного територіального управління юстиції у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилався на те, що оскаржувані акт та припис є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Головне територіальне управління юстиції у Сумській області фактичну перевірку його діяльності не здійснювало, а викладені в акті та приписі висновки зроблені на підставі ухвали Господарського суду Сумської області у справі № 5021/1783/12, яка була скасована Харківським апеляційним господарським судом. Крім того, зазначав про неможливість відображення фактичної наявності того майна, відсутність якого встановлена, у зв'язку з чим висновок відповідача щодо не включення позивачем усіх виявлених майнових активів до інвентаризаційного опису є безпідставним.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис № 6 «Про недопущення повторних порушень», виданий Головним територіальним управлінням юстиції у Сумській області 17 квітня 2015 року арбітражному керуючому ОСОБА_4 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Посилаючись у касаційних скаргах на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, представник третьої особи ОСОБА_8 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині визнання протиправним та скасування припису № 6 «Про недопущення повторних порушень», виданого Головним територіальним управлінням юстиції у Сумській області 17 квітня 2015 року арбітражному керуючому ОСОБА_4, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, а Головне територіальне управління юстиції у Сумській області - скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційних скарг та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають наведеним вимогам процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Сумської області від 29 листопада 2012 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс».

Постановою Господарського суду Сумської області від 18 грудня 2012 року у справі № 5021/1783/12 визнано ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

04 лютого 2015 року на адресу позивача від Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшло повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки № 11 від 02 лютого 2015 року, в якому було зазначено її мету, період, а також склад комісії з перевірки. В подальшому позивачу були надіслані повідомлення про продовження позапланової перевірки від 23 лютого 2015 року та від 11 березня 2015 року, які отримані ним 02 березня 2015 року та 12 березня 2015 року.

За наслідками проведеної перевірки комісією 16 квітня 2015 року складено акт позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 20.

Так, перевіркою встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс» порушив:

- частину 6 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30 червня 1999 року, а саме: діяв несумлінно та нерозумно, без урахування інтересів боржника та його кредиторів, оскільки неефективно використав час, відведений для проведення ліквідаційної процедури, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Сумської області від 03 березня 2015 року;

- абзац 3 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30 червня 1999 року, а саме: не включив до інвентаризаційного опису всі майнові активи, що належать банкруту ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс», та не здійснив оцінки всіх його активів;

- частину 1 статті 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22 грудня 2011 року, а саме: не провів аукціон продажу частини майнових активів банкрута з метою забезпечення їх реалізації за найвищою ціною;

- частину 2 статті 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22 грудня 2011 року, а саме: розпочав погашення кредиторських вимог другої черги, без погашення у повному обсязі першочергових кредиторських вимог.

17 квітня 2015 року в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено припис арбітражному керуючому ОСОБА_4 «Про недопущення повторних порушень» № 6.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуваний припис є протиправним, оскільки винесений на підставі акту перевірки від 16 квітня 2015 року, в основу якого покладена ухвалу Господарського суду Сумської області від 03 березня 2015 року у справі № 5021/1783/12, яка скасована за наслідками її апеляційного оскарження.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів попередніх інстанцій вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 (далі - Порядок), контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок (пункт 2.1. Порядку).

Згідно пункту 2.6 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Відповідно до пункту 6.9 Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Відповідно до частини 6 статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною до 19 січня 2013 року) при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Згідно частини 2 статті 22 цього Закону (в редакції, яка була чинною до 19 січня 2013 року) строк ліквідаційної процедури не може перевищувати двадцяти місяців. Господарський суд може продовжити цей строк на шість місяців, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною до 19 січня 2013 року) вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Як з'ясовано судами, встановлення в оскаржуваному приписі допущених арбітражним керуючим ОСОБА_4 під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс» порушень ґрунтується на висновках Господарського суду Сумської області, викладених в ухвалі від 03 березня 2015 року, якою були встановлені порушення в діяльності ліквідатора. Вказаною ухвалою було задоволено скаргу ОСОБА_5 щодо припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс» ОСОБА_4 та призначення арбітражним керуючим зазначеного товариства ОСОБА_9

При цьому, під час судового розгляду справи судами встановлено, що ухвалу Господарського суду Сумської області від 03 березня 2015 року скасовано постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року. Вказана постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 21 липня 2015 року у справі № 5021/1783/12.

Так, скасовуючи ухвалу Господарського суду Сумської області від 03 березня 2015 року, Харківський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи скаржника стосовно затягування арбітражним керуючим ОСОБА_4 ліквідаційної процедури є необґрунтованими. Також встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_4 погоджував всі дії, що пов'язані з реалізацією заставного майна з банком - ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Отже, в даному випадку арбітражним керуючим не порушувались вимоги чинного законодавства щодо порядку реалізації майна банкрута.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що Харківським апеляційним господарським судом в межах розгляду справи № 5021/1783/12 встановлено відсутність в діях арбітражного керуючого ОСОБА_4 порушень щодо затягування ліквідаційної процедури, порядку черговості задоволення вимог кредиторів та порядку реалізації майна банкрута. Вказані обставини є преюдиціальними при розгляді даної справи та не потребують додаткового доказування.

При цьому, судами вірно враховано, що акт перевірки є лише висновком особи, якій було доручено здійснити перевірку, і сам по собі ніяким чином не впливає на обсяг прав та обов'язків, а також не порушує законних інтересів позивача.

В той же час, зі змісту припису Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17 квітня 2015 року № 6 «Про недопущення повторних порушень» вбачається, що перевіркою було встановлено порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 абзацу 3 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30 червня 1999 року, а саме: не включення до інвентаризаційного опису всіх майнових активів, що належать банкруту ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс», та не здійснення оцінки всіх його активів, з приводу яких постанова Харківського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року у справі № 5021/1783/12, де надавалася правова оцінка законності дій арбітражного керуючого ОСОБА_4, відповідних висновків не містила.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною до 19 січня 2013 року) ліквідатор з дня свого призначення здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством.

Так, оскаржуваним актом перевірки від 16 квітня 2015 року, на підставі якого був винесений припис арбітражному керуючому ОСОБА_4 «Про недопущення повторних порушень» № 6., встановлено невключення арбітражним керуючим до інвентаризаційних описів термобані ТБ-110 №44, про наявність якої вказано в оголошенні про продаж майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу. Також, вказаний акт перевірки містить висновок про те, що 87 позицій виявленого майна не були оцінені незважаючи на те, що ліквідаційна процедура триває з 2012 року.

Проте, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суди попередніх інстанцій на зазначене уваги не звернули та в порушення вимог процесуального закону не з'ясували обставини справи стосовно дотримання ОСОБА_4 вимог частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та дійшли висновку про задоволення позовних вимог без встановлення дійсних прав та обов'язків сторін.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити частково, а касаційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало