Справа № 815/7063/15
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р. Справа № 815/7063/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
ДПШармонова В.О. (довіреність)
ДВСДолинський М.М. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року по справі за позовом Державного підприємства „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року в задоволені адміністративного позову Державного підприємства „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" відмовлено.

Державне підприємство „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 18.09.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевічем Степаном Вікторовичем у межах зведеного виконавчого провадження ВП № 33845924, до складу якого входить 374 виконавчих провадження про стягнення з ДП Чоразморшлях на користь юридичних, фізичних осіб та держави заборгованість на загальну суму 27 071 514,70 грн., було прийнято постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника у всіх видах валют, в межах загальної суми боргу у розмірі 27 071 514,70 грн. що містяться на розрахункових рахунках ДП Чоразморшлях.

20.11.2015 р. ДП Чоразморшлях звернулось до в.о. Начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Плахути Д.В. з заявою№001/992 про часткове скасування постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків, згідно якої просило зняти арешт з поточного рахунку №3440 у ПАТ Діамантбанк посилаючись на те, що він призначений для здійснення перерахування заробітної плати працівникам підприємства та нарахувань з неї, погашення заборгованості з електроенергії, комунальних послуг та податків (а.с.18).

02.12.2015 року Листом відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 09.1-16772/В-4/3В відмовлено ДП «Чоразморшлях» у задоволенні заяви від 20.11.2015 р. про часткове скасування постанови про арешт коштів боржника та зняття арешту з рахунків (а.с.19).

Статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що на виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ДП «Чоразморшлях» у сумі 27 071 514,70 грн.

21.09.2015р. відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області супровідним листом №09.1-13820/В-1/3В було направлено копію постанови від 18.09.2015р. про арешт коштів боржника на адресу: АТ «ОТП Банк», АБ «Експрес-банк», АТ «Сбербанк Росії», ПАТ «Діамантбанк», Одеське Обласне Управ АТОЩАД м. Одеса, АБ «Південний», ПАТ «ПУМБ», АТ «УкрСиббанк» та ДП «Чорноморське-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів» у порядку встановленому ст. 31 Законом України «Про виконавче провадження» простою кореспонденцією.

Положеннями частин першої, другої, четвертої та 6 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Статтею 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що накладення арешту на кошти, які знаходяться на вказаному рахунку використовуються для виплати заробітної плати працівникам. Зобов'язання із сплати заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, а тому на кошти призначенням яких є оплата праці та сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами. З цього приводу колегія суддів апеляційного суду зазначає настпне.

В силу статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

В частині п'ятій статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» наведено два випадки, коли кошти із спеціальним режимом не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом. Кошти на виплату заробітної плати в зазначеній нормі закону не згадуються.

Зважаючи на те, що згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" здійснення виконавчого провадження передбачає вчинення сукупності дій, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а за приписами частини першої статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом, колегія суддів дійшла висновку про те, що державний виконавець правомірно, на законних підставах наклав арешт на кошти боржника.

Отже, встановлені частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю України, частиною третьою статті 15 і частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" правила, згідно з якими оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці; своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, не є перешкодою для арешту державною виконавчою службою коштів боржника на його рахунку в банківській установі.

Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у своїй Постанові № К/800/14407/15 від 10 грудня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Державного підприємства „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року по справі № 815/7063/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 13 квітня 2016 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук