Справа № 2а/0570/6469/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року м. Київ К/9991/59982/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області, управління Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області про стягнення примусово сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначила, що придбала автомобіль та під час його реєстрації у травні 2012 року управління Державної автомобільної інспекції, посилаючись на пункт 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, зобов'язало сплатити 7 930 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (3% вартості автомобіля).

Посилаючись на те, що такі дії суперечать вимогам пункту 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено сплату збору при відчуженні автомобіля, а не при його придбанні, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з Державного бюджету України 7 930 грн. примусово сплаченого збору.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року, позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 7 930 грн. згідно з квитанцією № 111949 від 16 травня 2012 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що особа, яка придбала автомобіль не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому безпідставно сплачена сума збору підлягає стягненню на її користь.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області просило скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2011 року №136/11 ОСОБА_4 придбала автомобіль марки «HONDA CR-V», при реєстрації якого у 2-му відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи міста Маріуполя управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області 16 травня 2012 року сплатила до Пенсійного фонду збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% вартості автомобіля, що склало 7 930 грн., що підтверджується квитанцією №111949 від 16 травня 2012 року.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції чинній на час придбання автомобіля, передбачено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Водночас, відповідно до пункту 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740, який регулює питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на такі автомобілі, зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Тобто зазначеним Порядком встановлено вимоги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування особами, які набувають право власності на автомобілі шляхом їх купівлі.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів слід керуватися норми Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а не Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Висновок судів попередніх інстанцій про те, що юридичні та фізичні особи при здійсненні операцій з придбання легкового автомобіля не є платниками збору у розумінні статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно відсутність у позивача обов'язку зі сплати збору, є правильним та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 26 лютого 2013 року (справа №21-29а13).

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: