Справа № 818/3444/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 р. Справа №818/3444/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Москаленка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3444/15

за позовом ОСОБА_3

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області , УДАІ УМВС України в Сумській області

про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням наданих до суду уточнень (а.с.61), просить суд:

- визнати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі 1-й відповідач) від 20 серпня 2015 року №280 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ - неправомірним;

- зобов'язати УМВС України в Сумській області поновити ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора сектора адміністративної практики відділу Державтоінспекції з обслуговування м.Суми підпорядкованого УМВС України в Сумській області;

- зобов'язати УМВС України в Сумській області виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

До участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області, оскільки позовна вимога стосовно виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу стосується саме даної установи, що підтверджується довідкою про нарахування заробітної плати, яку видано УДАІ УМВС в Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 серпня 1996 року він був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. Відповідно до Наказу УМВС України в Сумській області від 20.08.2015 року за №280 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі Закону України «Про очищення влади», оскільки за результатами перевірки достовірності відомостей передбачених п.2 ч.5 ст.5 цього Закону в декларації про майно за 2014 рік було вказано недостовірні дані та було встановлено, що вартість майна не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем з законних джерел. Результати цієї перевірки були оформлені Висновком від 10.08.2015 року №40802/18-19-17-04-13.

Позивач не погодився з висновком про результати перевірки та звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом за яким було відкрито провадження у адміністративній справі №818/3558/15. Постановою суду від 03 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено, скасовано висновок Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 10.08.2015р. №40802/18-19-17-04-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади». Зазначене рішення суду І-ї інстанції було залишено без змін відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року.

Крім цього, позивач вважає, що неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте нею на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

З урахуванням вищевикладеного, позивач у позовній заяві просить прийняти рішення на його користь.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд в повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Згідно наданого до суду остаточного розрахунку позовних вимог щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу просить суд стягнути з відповідача-2 на користь позивача 13 445 грн. 04 коп. за період з 21.08.2015р. по 07.04.2016р. (159 робочих днів) з розрахунку середньоденної заробітної плати 84 грн. 56 коп.

Представників 1-го та 2-го відповідачів письмових заперечень до суду не надав, в судовому засіданні зазначив, що 1-й відповідач звільняючи позивача з займаної посади згідно п.2 ч.5 ст.5 Закону україни «Про очищення влади» діяв у порядку передбаченому чинним законодавством, оскільки на момент прийняття оскаржуваного Наказу УМВС України в Сумській області від 20.08.2015р. №280 о/с було відсутнє рішення суду про скасування висновку Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 10.08.2015р. №40802/18-19-17-04-03 про результати перевірки достовірності відомостей у декларації за 2014 рік. Крім цього, представником 2-го відповідача надано довідку про середньомісячне та середньоденне грошове забезпечення позивача, (а.с.69). Згідно даної довідки розмір середньоденної заробітної плати становить 84 грн. 56 коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

З 16 серпня 1996 року позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ.

19.02.2015 ОСОБА_3 подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Державною податковою інспекцією у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області проведено перевірку відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_3, за результатами якої складено висновок від 10.08.2015 № 40802/18-19-17-04-13(а.с.31).

ДПІ в м.Сумах було встановлено, що ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_3, а саме: в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_3 вказана квартира в АДРЕСА_1, яку він згідно наданого пояснення до ДПІ у м. Сумах набув від оформлення договору про спадщину у 2011 році, але підтверджуючих документів по спадщині ОСОБА_3 не надав, в зв'язку з чим не можливо підтвердити правдивість даного факту та визначити вартість даного майна.

Також, перевіркою встановлено, що в поданій декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік в розділі IV в рядку 35 було зазначено лише легковий автомобіль марки Daewoo-Lanos, 2007 року випуску, тоді як відповідно до інформації, отриманої контролюючим органом від Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області, крім легкового автомобіля марки Daewoo-Lanos 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, за громадянином ОСОБА_3 зареєстровано мотоцикл JAWA 350, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_2(а. с. 6).

Отже, за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень та наявних підтверджуючих документів відповідачем встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_3 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) ОСОБА_3 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_3 із законних джерел.

За результатами перевірки достовірності відомостей передбачених п.2 ч.5 ст.5 цього Закону в декларації про майно за 2014 рік було встановлено, що позивачем вказано недостовірні дані за 2014 рік та було встановлено, що вартість майна не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем з законних джерел. Результати цієї перевірки були оформлені Висновком від 10.08.2015 року №40802/18-19-17-04-13.

За результатами перевірки проведеної податковим органом, УМВС в Сумській області також проведено перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» та складено відповідну довідку про результати перевірки (а.с.32). Згідно довідки відповідача від 18.08.2015р. за результатами проведеної перевірки було встановлено, що до ОСОБА_3 заборони, передбачені частиною 3 статті 1 ЗУ «Про очищення влади» застосовуються.

З огляду на викладене, відповідно до Наказу УМВС України в Сумській області від 20.08.2015 року за №280 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_3 інспектора сектору адміністративної практики відділу Державтоінспекції з обслуговування міста Суми, підпорядкованого УМВС було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року №1682-УІІ та згідно з Положенням про проходженням служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п.62 «а».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України "Про очищення влади" № 1682-VII від 16.09.2014 року.

В силу вимог ч. 1 ст.1 цього Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 1 цього Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

На виконання п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першоюстатті 4 цього Закону.

Вказана заборона, у відповідності до ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", зокрема, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановленаЗаконом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на Посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Питання застосування Закону України "Про очищення влади" регламентовані Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563 (далі - Порядок № 563), Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 листопада 2014 року № 1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 4 листопада 2014 року за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

За наявності висновку Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 10.08.2015р. №40802/18-19-17-04-03 про результати перевірки достовірності відомостей у декларації за 2014 рік, відповідачем-1 було прийнято Наказ від 20 серпня 2015 року №280 о/с про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ.

Не погодившись з висновком податкового органу ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом за яким було відкрито провадження у адміністративній справі №818/3558/15. Постановою суду від 03 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено, скасовано висновок Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 10.08.2015р. №40802/18-19-17-04-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади». Зазначене рішення суду І-ї інстанції було залишено без змін відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2016 року (а.с.64-68).

Так, приймаючи рішення по справі №818/3558/15 суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуваний висновок, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, з порушенням вимог Закону України "Про очищення влади". Фактично податковим органом проведено перевірку майна, яке було придбано позивачем, не за час перебування на посаді інспектора з технічного нагляду ВДАІ з обслуговування Білопільського району підпорядкованого УМВС України в Сумській області, а за весь період його трудової діяльності, що є порушенням ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", оскільки на момент придбання права власності на майно - на мотоцикл JAWA 350, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 (станом на 25.10.1988 року) посад, щодо яких здійснюється очищення влади, перелік яких наведено в пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади ", позивач не займав.

Таким чином, позивачем правильно зазначено інформацію у податковій декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, що підтверджується відповідним рішенням суду по справі №818/ 3558/15. Відповідно, суд дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача відповідальності за Законом України "Про очищення влади".

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ст. 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд приходить до переконання, що Наказ УМВС України в Сумській області від 20 серпня 2015 року №280 о/с про звільнення ОСОБА_3 з органів внутріншніх справ винесений з порушенням законних прав та інтересів позивача, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач підлягає поновленню на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора сектора адміністративної практики відділу Державтоінспекції з обслуговування м.Суми підпорядкованого УМВС України в Сумській області.

Виконання рішення про поновлення на роботі відбувається в порядку, передбаченому Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5. Виконавчий документ про поновлення незаконно звільненого працівника виконується негайно. Виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника .

В силу положень ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому рішення суду в цій частині відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України підлягає негайному виконанню.

Надаючи оцінку вимозі позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд керується наступним:

На час звільнення з органів внутрішніх справ позивач перебував у трудових відносинах з Управлінням Дердавної автомобільної інспекції УМВС в сумській області. Де перебувала трулова книжка ОСОБА_3 та військовий квиток. Саме даною установою позивачу нараховувалась заробітна плата, що підтверджужться відповідною довідкою (а.с.69).

Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), пунктом 2 якої установлено, що чинність цієї постанови поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу (абз. "з" п. 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд бере до уваги довідку УДАІ УМВС в Сумській області від 29.03.2016р. (а.с.69) згідно з якою середньоденний заробіток позивача на дату звільнення з посади становив 84 грн. 56 коп. , а середньомісячний заробіток - 2579 грн. 08 коп.

Відтак, середній заробіток, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 за весь час вимушеного прогулу, а саме за період із 21.08.2015 року по 07.04.2016р. (159 робочих дні) становить 13 445 грн. 04 коп. (84,56 х 159 = 13445, 04 грн.).

Крім того, згідно з приписами п. 2 ст. 1 ст. 256 КАС України рішення суду в частині стягнення присуджених ОСОБА_3 виплат заробітної плати за один місць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, УДАІ УМВС України в Сумській області про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -задоволенити в повному обсязі

Визнати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20.08.2015 року № 280 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ неправомірним.

Зобов'язати Управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області поновити ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора сектора адміністративної спрактики відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Суми підпорядкованого УМВС України в Сумській області.

Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу за період з 21.08.2015 року по 07.04.2016 року в сумі 13 445 (тринадцять тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 04 коп.

Постанову суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 на посаді інспектора сектора адміністративної спрактики відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Суми підпорядкованого УМВС України в Сумській області та в частині виплати заробітної плати за один місяць в сумі 2579 (дві тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 08 коп. допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2016 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець