Справа № 826/16488/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 квітня 2016 року № 826/16488/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі»
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.02.2015 р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.02.2015 р. № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 05.02.2015 № 34/26-59-22-13 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства винесено податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 486 846,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки спірні фінансово-господарські операції позивача підтверджені належно складеними та зареєстрованими податковими накладними, отриманими товариством від контрагентів та іншими, наданими до перевірки, первинними та бухгалтерськими документами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано в повному обсязі документів, що підтверджують реальність фінансово-господарських взаємовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 02.11.2016 р. за згодою сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ай Ті Сі Джі» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин з платником податків ТОВ «Атіс-Торг», ТОВ «Мелана» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Ай Ті Сі Джі»: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 324 564,00 грн. за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

За результатами перевірки складено акт від 05.02.2015 № 34/26-59-22-13 та винесено податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 486 846,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 324 564,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 162 282,00 грн.

За результатами розгляду первинної скарги, Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення від 28.04.2015 № 7203/10/26-15-10-05, яким податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державної фіскальною службою України прийнято рішення від 08.07.2013 р. № 14229/6/99-99-10-01-01-25, яким податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» зареєстровано Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією. Взято на облік в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві та зареєстровано платником ПДВ. Основним видом діяльності товариства є рекламні агентства.

Між ТОВ «Мелана» (виконавець) та ТОВ «Ай Ті Сі Джі» (замовник) укладено договір №250414/2-РМ про розміщення реклами, відповідно до якого виконавець на замовлення замовника надає йому за плату рекламні послуги, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі рекламні послуги відповідно до умов договору.

Згідно із Додатком № 3 від 11.06.2014 р. до договору № 250414/2-РМ від 25.04.2014 р., виконавець зобов'язується надати послуги із розробки та розміщення рекламної продукції клієнтів замовника, відповідно до завдання замовника в період з 11.06.2014 по 31.07.2014.

На підтвердження виконання робіт за вказаним договором, позивачем надано суду акти надання послуг № 240 від 02.07.2014 на суму з ПДВ- 146 287,00 грн., № 261 від 04.07.2014 на суму з ПДВ - 98 082,42 грн., № 346 від 10.07.2014 на суму з ПДВ - 257 142,85 грн., № 378 від 14.07.2014 на суму з ПДВ- 164 835,17 грн., № 426 від 31.07.2014 на суму з ПДВ - 186 373,62 грн., № 441 від 31.07.2014 на суму з ПДВ 110 430,00 грн., згідно яких виконавцем надано послуги з розміщення реклами в мережі Інтернет.

Податкові зобов'язання відображено в податкових накладних від 02.07.2014 № 178 на суму з ПДВ - 146 287,00 грн., від 04.07.2014 № 194 на суму з ПДВ 98 082,42 грн., від 10.07.2014 № 243 на суму з ПДВ - 257 142,85 грн., від 14.07.2014 № 264 на суму з ПДВ - 164 835,17 грн., від 31.07.2014 № 441 на суму з ПДВ - 186 373,62 грн., від 31.07.2014 № 446 на суму з ПДВ - 110 430,00 грн.

Оплата здійснювалася на підставі рахунків на оплату: № 315 від 29.05.2014 на суму ПДВ- 146 287,00 грн., № 351 від 02.06.2014 на суму з ПДВ -98 082,42 грн., № 405 від 10.06.2014 на суму з ПДВ - 257 142,85 грн., № 456 від 16.06.2014 на суму з ПДВ - 164 835,17 грн., № 472 від 30.06.2014 на суму з ПДВ - 186 373,62 грн., № 505 від 02.07.2014 на суму з ПДВ - 110 430,00 грн.

На підтвердження оплати за виконані роботи (надані послуги) позивачем надано суду платіжні доручення: № 2047 від 02.07.2014 на суму 146 287,00 грн., № 2073 від 10.07.2014 на суму 98082,42 грн., № 2087 від 23.07.2014 на суму 60439,56 грн., № 2113 від 29.07.2014 на суму 196 703,29 грн., № 2153 від 06.08.2014 на суму 164 835,17 грн., № 2155 від 06.08.2014 на суму 186 373,62 грн., № 2170 від 12.08.2014 на суму 110 430,00 грн.

Між ТОВ «Ай Ті Сі Джі» (замовник) та ТОВ «Атіс-Торг» (виконавець) укладено договір № 01-0404/14-РП від 01.04.2014, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати рекламні послуги по розміщенню рекламно-інформаційного матеріалу замовника у мережі Інтернет відповідно до наданого оригінал-макету баннера, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані рекламні послуги. Послуги по даному договору містять: розміщення рекламних матеріалів, наданих замовником виконавцю, в Інтернеті на веб-сайтах.

Відповідно до п. 1.3 договору розмір, властивості оригінал-макету баннера або інших матеріалів, період виходу, графік виходу рекламних матеріалів, вартість, строк, порядок оплати та інші умови узгоджуються сторонами.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що для належного виконання виконавцем умов цього договору замовник повинен здійснити попереднє бронювання рекламних площ шляхом надання заявки виконавцю на електронну адресу контактної особи виконавця. Заявка повинна містити наступну інформацію: найменування клієнта, Інтернет-сайт, на якому повинен бути розміщений матеріал, умови розміщення матеріалу (статика або динаміка), розмір рекламної площі, період розміщення матеріалів на веб-сайті.

Після отримання заявки замовника виконавець повинен протягом 1 (одного) календарного дня направити повідомлення-відповідь про попереднє бронювання рекламних площ на електронну адресу замовника. Тільки після отримання замовником повідомлення-відповіді від виконавця заявка вважається прийнятою (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 замовник зобов'язаний: оформити заявку про бронювання рекламних площ виконавцем та направити її контактній особі, відповідно до умов цього договору; надати в електронному вигляді оригінал-макет баннера, згідно технічних вимог, необхідних для розміщення у мережі Інтернет, контактній особі виконавця не пізніше ніж за 2 (два) робочі дні до початку надання послуг виконавцем; своєчасно здійснювати розрахунки та прийняття наданих послуг, на умовах передбачених цим договором; після отримання від виконавця запиту-нагадування про підтвердження або відмову від рекламних площ, протягом однієї години надіслати контактній особі виконавця відповідь про остаточне підтвердження бронювання рекламних площ.

Статтею 4 договору визначено порядок надання послуг. Так, надання послуг фіксується підписанням сторонами акту. Виконавець, протягом 3 робочих днів з останньої дати розміщення баннера, готує акт, підписує його зі свого боку та передає замовнику для підписання. Замовник на протязі 3 робочих днів з моменту отримання від виконавця акту зобов'язаний, при відсутності зауважень до якості та відповідності умовам договору наданих послуг, підписати його або надати мотивовану відмову від підписання акту. Остаточно підписання акту відбувається в загальному порядку, визначеному даним договором.

Згідно із додатковою угодою № 3 від 01.06.2014 до договору № 01-0404/14-РП від 01.04.2014, виконавець згідно з вимогами замовника надає послуги по розміщенню Інтернет-реклами продукції клієнтів замовника, в мережі Інтернет на термін з 01.06.2014 по 31.07.2014.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано суду акти надання послуг: № 781 від 04.07.2014 на суму з ПДВ - 148 479,52 грн., № 794 від 04.07.2014 на суму з ПДВ 119 500,00 грн., № 856 від 09.07.2014 на суму з ПДВ -187 912,09 грн., № 874 від 14.07.2014 на суму з ПДВ - 280 219,78 грн., № 941 від 31.07.2014 на суму з ПДВ - 130 620,50 грн., № 960 від 31.07.2014 на суму з ПДВ- 117 500,00 грн.

Податкові зобов'язання відображено у податкових накладних: від 02.07.2014 № 112 на суму з ПДВ - 148 479,52 грн., від 04.07.2014 № 128 на суму з ПДВ - 119 500,00 грн., від 09.07.2014 № 158 на суму з ПДВ - 187 912,09 грн., від 14.07.2014 № 206 на суму з ПДВ - 280 219,78 грн., від 31.07.2014 № 352 на суму з ПДВ - 130 620,50 грн., від 31.07.2014 № 363 на суму з ПДВ - 117 500,00 грн.

Оплата здійснювалася на підставі рахунків на оплату: № 781 від 30.05.2014 на суму з ПДВ - 148 479,52 грн., № 794 від 03.06.2014 на суму з ПДВ - 119 500,00 грн., № 856 від 16.06.2014 на суму з ПДВ - 187 912,09 грн., № 874 від 18.06.2014 на суму з ПДВ- 280 219,78 грн., № 941 від 25.06.2014 на суму з ПДВ - 130 620,50 грн., № 960 від 30.06.2014 на суму з ПДВ -117 500,00 грн.

На підтвердження оплати на надані послуги позивачем надано суду платіжні доручення: № 2051 від 02.07.2014 на суму 148 479,52 грн., № 2074 від 10.07.2014 на суму 119 500,00 грн., № 2114 від 29.07.2014 на суму ПДВ- 187 912,09 грн., № 2115 від 29.07.2014 на суму 97362,64 грн., № 2154 від 06.08.2014 на суму 182 857,14 грн., № 2169 від 12.08.2014 на суму 130620,50 грн., № 2171 від 12.08.2014 на суму 117 500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що господарські операції за вищевказаними договорами декларувалися позивачем.

Згідно із штатним розкладом, який вводиться в дію з 01.01.2014 в штаті на підприємстві ТОВ «Ай Ті Сі Джі» перебувало в штаті 19 осіб.

На підтвердження наявності основних фондів, позивачем надано суду фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва станом на 31.12.2014.

Окрім того, в матеріалах справи наявні технічні звіти щодо отриманих послуг від ТОВ «Атіс-Торг», ТОВ «Мелана» у формі скриншотів із Інтернет-мережі.

З матеріалів справи вбачається, що клієнтами ТОВ «Ай Ті Сі Джі» були:

- ТОВ «Богдан-Автотрейд» (договір № 31/07/13 від 31.07.2013 р.). Предметом вказаного договору є надання послуг з розміщення реклами у формі контекстних повідомлень у мережі Інтернет на сайтах партнерів Google та у пошукових системах Google.com, спрямованих на привернення уваги споживачів реклами до автомобілів «JAC»;

- Публічне акціонерне товариство «Сан ІнБев Україна» (договори № SMM 05/ITCG/2014 від 19.05.2014, № SMM 04/ITCG/2014 від 01.02.2014, № SMM 03/ITCG/2014). Предметом договору є надання послуг з підтримки та просування сторінок спільнот ТМ «Чернігівське» під назвою «CheMusic» в мережі Facebook та Vk.com;

- ТОВ «Чейл Юкрейн» (договори № 17/06/2011 від 17.06.2011 та додатки до нього). Предметом вказаного договору є надання комплексу рекламних послуг, зокрема: послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі статей (у кількості 5 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Gagadget.com; Keddr.com; Revolverlab.com; Itc.ua; Vido.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі відео оглядів (у кількості 5 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Gagadget.com; Keddr.com; Revolverlab.com; Itc.ua; Vido.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі анонсів (у кількості 8 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Gagadget.com; Keddr.com; Revolverlab.com; Itc.ua; Vido.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі промо віджету (у кількості 1 шт.), спрямованого на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайті: Gagadget.com; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі банерів (у кількості 7 шт., формату 300*250; 250*415; 730*70), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Gagadget.com; Keddr.com; Revolverlab.com; Itc.ua; Vido.com.ua; Hotline.ua; послуги з створення та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі відео роликів (у кількості 11 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Allo.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі банерів (у кількості 9 шт. формату 1000 * 700), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайтах: Biz.liga.net; Finance.obozrevatel.com; Delo.ua; Ubr.ua; Epravda.com.ua; Focus.ua; Rbc.ua News; Segodnya.ua; Gazeta.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі промо сторінок (у кількості 2 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів UHD TV торгової марки "Samsung" («Самсунг») в мережі Інтернет на сайті http://www.samsung.com/; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі банеру кількості 16 шт., форматів: 300x250; 865x240; 240x400; 707x277. спрямованих на привернені уваги до холодильників моделі RB31FERMDSS торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мере* Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; Vcene.ua; Nadavi.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі фіксацій на то позиціях (у кількості 25 шт.), спрямованих на привернення уваги до холодильників моделі RB3 1FERJV1DSS торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; Vcene.ua; Nadavi.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у кількості 4 шт формату 1920*1080, спрямованих на привернення уваги до холодильників моделі RB31FERMDSS торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua Price.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі банерів у кількості 3 шт. форматів: 175x125: 699x469, спрямованих на привернення уваги до принтерів моделі SCX-3405/XEV торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі фіксацій на топ позиціях (у кількості 17 шт.), спрямованих на привернення уваги до принтерів моделі SCX-3405/XEV торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі фіксацій на топ позиціях у кількості 4 шт.), спрямованих на привернення уваги до телевізорів з функцією «Smart TV» серії 6.1 торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; Nadavi.com.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі банеру у кількості 6 шт., форматів: 300x250; 707x277; 699x469; 700x270, спрямованих на привернення уваги до смартфонів моделі Galaxy Note 3 торгової марки «Самсунг» "Samsung" в мережі Інтернет на сайтах Hotline.ua; Price.ua; Technoportal.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі інтерактивних віджетів (у кількості 11 шт.), спрямованих на привернення уваги до фотокамер NX-30 торгової марки «Самсунг» в мережі Інтернет на сайтах: Pravda.com.ua; Segodnya.ua; Tsn.ua; Obozrevatel.ua; Lookatme.ru; Comments.ua; Gloss.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі контекстних повідомлень (у кількості 10 шт.), спрямованих на привернення уваги до фотокамер NX-30 торгової марки «Самсунг» у мережі Інтернет на сайтах: Facebook.com.; Vk.com; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі промопостів (у кількості 4 шт.), спрямованих на привернення уваги до фотокамер NX-30 торгової марки «Самсунг» у мережі Інтернет на сайті: Facebook.com; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі промо-сторінки (у кількості 2 шт.), спрямованих на привернення уваги до фотокамер NX-30 торгової марки «Самсунг» в мережі Інтернет на сайті http://www.samsung.com; організаційні послуги в рамках проведення рекламного заходу під загальною робочою назвою «Samsung NX cameras»» надалі (Акція), спрямованих на привернення уваги до фотокамер NX-30 торгової марки «Самсунг», що відбудеться з 15 травня 2014 року по 20 липня 2014 року в мережі Інтернет на сайті http://.Samsung.com ua/nx-cameras/; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі інтерактивних віджетів (у кількості 7 шт), спрямованих на привернення уваги до планшетів Galaxy Note та Galaxy Tab Pro торгової марки «Самсунг» в мережі Інтернет на сайтах: Liga, Korrespondent.net; Lb.ua; Forbes.ua; Delo.ua; Ubr.ua; RBC.ua; Segodnya.ua; Gazeta.ua; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі спецпроекту (у кількості 2 шт.), що включає наступне: 20 статей; банер у кількості 1 шт. форм 1920*1200; банер у кількості 1 шт. формату 960*90; в мережі Інтернет на сайті Gagadget.com; 4 статті; банер у кількості 1 шт. формату 300*250 в мережі Інтернет на сайті Keddr.com; послуги з розробки та розміщення електронних рекламних матеріалів у формі контекст повідомлень (у кількості 2 шт.), спрямованих на привернення уваги планшетів Galaxy Pro та Galaxy Tab Pro торгової марки «Самсунг» в мережі Інтернет у пошукових систем Google; Yandex та інші.

Висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на те, що первинні та бухгалтерські документи, що підтверджують здійснення господарських операцій не містять деталізації наданих контрагентами позивача послуг, що унеможливлює їх ідентифікацію.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Про необхідність дослідження реальності здійснених господарських операцій Вищий адміністративний суд України наголошував і в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 - "з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку…".

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару (послуг) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом, з огляду на нижченаведене.

В даній справі судом встановлено, що господарські операції за період 01.07.2014 по 31.07.2014 не підтверджуються з урахування реального часу здійснення операцій, вартості наданих послуг, які економічно необхідні для здійснення даних господарських операцій.

Аналізуючи надані позивачем первинні документи, суд звертає увагу на те, що в господарських операціях з надання (отримання) рекламних послуг, слід більш детально приділяти увагу аналізу документів, які свідчать про надання послуг, а саме актам приймання-передачі послуг, оскільки послуги з надання (отримання) рекламних послуг не мають матеріального виразу, а акти приймання-передачі останніх є носіями інформації щодо кількості, об'єму, вартості, місця надання таких послуг.

Дослідивши надані позивачем акти надання послуг, суд приходить до висновку, що останні не можуть бути прийняті як належні докази, оскільки останні, на відміну від актів, укладених з ТОВ «Богдан-Автотрейд», ПАТ «Сан ІнБев Україна», ТОВ «Чейл Юкрейн», не містять детальної інформації щодо переліку, об'єму, вартісного виразу щодо кожної окремої послуги, місця розташування рекламного матеріалу, періоду (тривалість) його розміщення, формату рекламних повідомлень, час, виходу, назви рекламної продукції. Окрім того, позивачем не надано суду загального акту надання послуг, обумовлених укладеними договорами з ТОВ «Атіс-Торг», ТОВ «Мелана» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Окрім того, позивачем не надано доказів виготовлення, затвердження та передачу виконавцям макетів рекламної продукції, затверджених заявок, текстових та графічних контентів, текстів контекстних оголошень.

Суд критично оцінює наданий позивачем звіт з надання послуг ТОВ «Атіс-Торг», ТОВ «Мелана», оскільки він не затверджений сторонами, а лише містить скріншоти із рекламною інформацією із мережі Інтернет.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджується надання послуг позивачу ТОВ «Атіс-Торг», ТОВ «Мелана».

Водночас, позивачем не доведено, що отримана платником податку податкова вигода є обґрунтованою. Так, податкова вигода може бути обґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту.

Таким чином, позивачем не доведено, що його господарська діяльність спрямована на отримання економічного ефекту.

З огляду на викладене суд вбачає, що надані позивачем первинні документи носять неповний характер, а господарська діяльність товариства не спрямована на настання реальних наслідків.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з виконання робіт фактично не мали реального характеру, замовлення послуг (робіт) оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Тому наявність у позивача необхідних документів, які відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», що є підставою для віднесення певних сум до податкового кредиту (податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, тощо) сама по собі не є підставою для їх включення до складу податкового кредиту, оскільки судом встановлено, що господарських правовідносин у дійсності не було.

Отже, із наданих позивачем документів не можливо встановити зв'язок між його господарською діяльністю, придбанням послуг та їх реалізацією, а відтак позивач не довів, що його дії по формуванню податкового кредиту є правомірними.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав з якими Податковий кодекс України у взаємозв'язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов'язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із висновком податкового органу про те, що в порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України позивачем занижено суми податку на додану вартість на загальну суму 324 564,00 грн. за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 17.02.2015 р. № , відповідно, відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті Сі Джі» решту суми судових витрат у розмірі 4384,80 грн. до Державного бюджету України.

3. Стягнення решти суми судових витрат доручити ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук