Справа № 1/593/08/5016
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1/593/08/5016

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 р.

Справа № 1/593/08/5016

Категорія:2.33

Головуючий в 1 інстанції: Васильєва Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

Головуючого-судді - Кравець О.О.,

суддів: Бойка А.В., Золотнікова О.С.,

за участю секретаря – Могучева Г.О.,

розглянувши в м. Одесі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості на постанову Господарського суду Миколаївської області від 09 лютого 2009 року, по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електростанція»до Южноукраїнського міського центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електростанція»(далі –«Южно-Українська АЕС») звернувся до суду з позовом до Южноукраїнського міського центру зайнятості, та після надання доповнень до позовної заяви, просив визнати визнати протиправним та скасувати рішення №2 від 31.10.2008 року, яким з позивача стягнуто прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків (недоїмку) в розмірі 1 284 994, 19 грн., та пеню в розмірі 280 617, 40 грн., за порушення, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 09 лютого 2009 року позов було задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Южноукраїнського міського центру зайнятості №2 від 31.10.2008 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважав вказану постанову прийнятою з порушенням норм матеріального права, відповідач просив її скасувати та прийняти нову постанову .

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.09.2008 року по 22.09.2008 року Южноукраїнським міським центром зайнятості здійснена планова перевірка правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків позивачем на загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття за період з 01.10.2004 року по 30.06.2008 року, про що складено акт № 79 від 22.09.2008 року.

За результатами перевірки відповідач направив позивачу рішення від 31 жовтня 2008 року №2 про донарахування страхових внесків в сумі 1284994,19 грн. , нарахування пені в сумі 280617,40 грн. за порушення пункту 2 частини 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яке позивач просить скасувати.

У висновку акту перевірки відповідачем зазначено, що позивач на заробітну плату пенсіонерів не нараховував страхові внески в сумі 1289524,69 грн.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" позивач є страхувальником, тобто роботодавцем, який використовує працю найманих працівників та на якого покладено обов'язок сплачувати страхові внески.

Згідно цієї ж норми застрахованими особами є наймані працівники.

Пунктом 2 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" на роботодавця, тобто позивача, покладено обов'язок своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески по застрахованим особам.

Разом з тим, вказаний закон не всіх найманих працівників відносить до застрахованих осіб.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що страхуванню на випадок безробіття не підлягають працюючі особи, які отримують або мають право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років, а також особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що рішення від 31 жовтня 2008 року №2 про донарахування страхових внесків в сумі 1284994,19 грн. є протиправним , так як працюючі особи, які отримують або мають право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років, а також особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку взагалі не підлягають страхуванню на випадок безробіття , на них не поширюються положення Закону стосовно матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у разі настання страхового випадку , а страхові внески в сумі 0,5% не сплачуються робітником-пенсіонером, та роботодавець не нараховує та не сплачує страхові внески в розмірі 1,9 %(1,6%, 1,3%) від загального фонду оплати праці цієї категорії працівників.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду –без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови Господарського суду Миколаївської області від 09 лютого 2009 року, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду –без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Южноукраїнського міського центру зайнятості – залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Миколаївської області від 09 лютого 2009 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, або з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :

Судді: