Справа № 2-а-116/10
Суддя: Савченко В. О.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-116/10
№ -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКО В.О.

при секретарі :ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни"

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2009 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська про стягнення щомісячної соціальної допомоги згідно статусу "дитина війни", оскільки народилася 12 липня 1938 року та відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону їй з 1 січня 2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 - 2008 роках така допомога не виплачувалася. Вважає дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі міста Дніпродзержинська щодо не нарахування підвищеної пенсії протиправними, просить зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу за 2006-2008 рр. в сумі 3891 грн. 90 коп.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона народилась в 1938 році, відповідно до ст. 1 Закону України №2195 від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно ст. 6 вказаного закону з 01.01.2006 року їй повинна сплачуватися щомісячна державна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення, що призупинили дію ст. 6 Закону, були визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції України та втратили чинність з дня їх прийняття. Таким чином, Відповідач був зобовязаний здійснити виплату належної їй допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки. Нею було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної їй, як , дитині війни, державної соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком за 2006-2008 роки і забезпечити її виплату. Однак, відповідач, орган владних повноважень, відмовив їй в гарантованому Конституцією України і статтею 6 Закону праві. Таким чином, відмова відповідача в здійсненні перерахунку і виплаті державної соціальної допомоги, передбачені ст. 6 Закону, є протиправною та такою, що суперечить Конституції та законам України.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що дійсно позивачка має статус дитини війни. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року було визнано такими, що не відповідають Конституції положення Закону України «Про державний бюджет України» на 2007 рік», якими було зупинено дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а не з коштів Пенсійного фонду України, які мають цільове призначення тільки для виплати пенсій. Тому він просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно частково задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 12 липня 1938 року та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджено її пенсійним посвідченням. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не була зупинена Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року. Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було визначено порядку виплати до пенсії особам, які мають статус «дитини війни». Тому суд вважає необхідним у задоволені позовних вимог у цій частині відмовити.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року були визнанні не конституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена. Отже, відповідач зобовязаний був зробити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Відповідно до ч 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для осіб, які втратили працездатність у 2007 році складає : з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня-411 гривень.

При таких обставинах відповідач був зобовязаний підвищити позивачу пенсію починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

При цьому позивачем суду не надані докази, що вона є інвалідом. Тому в задоволенні її позовних вимог щодо нарахування підвищення пенсії як «дитині війни» з 1 січня 2007 року по 9 липня 2007 року необхідно відмовити.

При таких обставинах суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії як «дитині війни» в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є неправомірними тому, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та

перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відносно вимог позивача за 2008 рік суд вважає, що вони є аналогічними з 2007 роком. Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положенням Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Таким чином, відновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік затверджений у такому розмірі з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, що не було зроблено.

При цьому, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, які своєчасно не одержані з вини органу, який виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. В частині стягнення суми недоотриманої допомоги позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки визначення розміру виплати допомоги відноситься до компетенції суб'єкту владних повноважень.

Судові витрати відповідно до ст. 94 ч. 1 КАС України підлягають стягненню з місцевого бюджету на користь позивачки у розмірі, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України від 21. 01.1993 року, тобто судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 159, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений позов, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 3 1 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 -

відмовити.

Стягнути з бюджету Баглійського району м. Дніпродзержинська на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська. Заяву про апеляційне оскарження може бути подано в строк 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається в строк 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.5 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: