Справа № 2-а-10444/08/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2010 р.Справа № 2-а-10444/08/1570

Категорія:2.29Головуючий в 1 інстанції: Болотіна Я.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про визнання відмови у наданні згоди на виготовлення технічної документації на земельну ділянку неправомірною, зобовязання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2008 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та після зміни позовних вимог просила визнати неправомірними дії Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у наданні згоди на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для обслуговування дачного будинку, розташовану на 53 км піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області, зобовязати відповідача надати згоду на виготовлення технічної документації по виготовленню договору оренди земельної ділянки для обслуговування дачного будинку, зобовязати Татарбунарську райдержадміністрацію на підставі технічної документації по виготовленню договору оренди земельної ділянки для обслуговування дачного будинку укласти договір оренди земельної ділянки.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у який просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про дату , час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не зявилися .

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі : неприбуття жодної з осіб , які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату , час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Згідно ст.13 Закону України від 22.05.2003, № 858-IV "Про землеустрій" до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері землеустрою належать: д) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно ст.4 Закону України, від 06.10.1998, № 161-XIV "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом;орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом; орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України, від 09.04.1999, № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2005 року на підставі договору купівлі продажу серії ВСА № 448396 ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 дачний будинок, розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с/рада Лимарська, дачна ділянка 53-й км Піщаної коси, буд. 1.

4 вересня 2007 року ОСОБА_6 звернулась до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області з заявою щодо переоформлення оренди земельної ділянки для обслуговування дачного будинку терміном на 49 років.

Листом № к-358-20 від 01.10.2007 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області відмовлено в наданні згоди на виготовлення технічної документації.

При зверненні до Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області із заявою щодо переоформлення оренди земельної ділянки для обслуговування дачного будинку терміном на 49 років позивачем також додані копії договору купівлі-продажу Ѕ частини дачного будинку від 17.04.2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру право чинів, паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Відповідно до п. 3 ст. 124 Земельного кодексу України ( в редакції на момент звернення) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України ( в ред. на момент звернення). Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель відповідно до сільської, селищної, міської ради або районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом 1-ої інстанції було неправильно застосовані норми матеріального права, а саме правові норми Земельного кодексу України були застосовані у тій редакції , якої ще не існувало на момент виникнення правовідносин .

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом 1-ої інстанції було безпідставно не прийнято до уваги на обґрунтування позовних вимог представника позивача, що підставою для надання дозволу на виготовлення технічної документації по виготовленню договору оренди земельної ділянки ОСОБА_4 є відповідний дозвіл, який надавався Татарбунарською районною державною адміністрацією листом № 8/2058 ОСОБА_5 , так як вказані обставини свідчать про прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту відведення без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); нерозсудливо , без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що також підтверджується відсутністю посилання у листі № к-358-20 від 01.10.2007 року Голови Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області на будь-які обґрунтовані підстави для відмови у наданні згоди на виготовлення технічної документації..

Суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням тривалості правовідносин для вирішення справи та відновлення прав позивача необхідно застосовувати правові норми Земельного кодексу України в редакції діючої на цей час.

Відповідно до п. 3 ст. 124 Земельного кодексу України ( в редакції на цей час) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України до клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали погодження місця розташування об'єкта (викопіювання із генерального плану чи іншої містобудівної документації тощо), документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Згідно ч.1,2 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Згідно з ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку ,що дії Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у наданні згоди на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для обслуговування дачного будинку, розташовану на 53 км піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області є неправомірними та необхідно вийти за межі позовних вимог , так як це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача , про захист яких вона просить , та зобовязати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди для обслуговування дачного будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с/рада Лимарська, дачна ділянка 53-й км Піщаної коси, буд. 1.

Згідно з ч. 4 ,6.9,10,11 ст. 123 Земельного кодексу України розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою. Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проекту він повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи відповідно до закону. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають право користування земельними ділянками із земель державної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Передача в оренду зазначених земельних ділянок здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавче влади шляхом укладення договору оренди.

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку ,що у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання Татарбунарської райдержадміністрації на підставі технічної документації по виготовленню договору оренди земельної ділянки для обслуговування дачного будинку укласти договір оренди земельної ділянки.-слід відмовити, так як на вказана документація на момент розгляду справи до відповідача не надана.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та обставини, які суд 1-ої інстанції вважав встановленими не були доведені ,та є підстави для скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), а якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На користь позивачки підлягають стягненню з державного бюджету судові витрати 5 гривень 70 копійок .

Керуючись ст.ст. 94, 195, 197, 198; 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_4 задовольнити частково , а Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року скасувати ,прийняти нову постанову :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати дії Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови у наданні згоди ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для обслуговування дачного будинку, розташовану на 53 км піщаної коси Чорного моря Татарбунарського району Одеської області - неправомірними .

Зобовязати Татарбунарську районну державну адміністрацію Одеської області надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди для обслуговування дачного будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с/рада Лимарська, дачна ділянка 53-й км Піщаної коси, буд. 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з державного бюджету України судові витрати у розмірі 5 гривень 70 копійок

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі , однак, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя : пис/

Судді: