Справа № 2-а-688/11
Суддя: Блажко І. О.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Октябрський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-688/11
№2-а-6076/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23березня2011року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі судді Блажко І.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12 листопада 2010 року звернулася до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона відповідно ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і у відповідності до ст.6 вказаного закону має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки управлінням вказане підвищення до пенсії виплачується у меншому розмірі, ніж встановлено законом, позивач просить суд : відновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав свобод та інтересів, як пропущений з поважних причин; визнати бездіяльність та дії управління неправомірними; зобов»язати управління провести їй ОСОБА_1, нарахування та виплату в повному обсязі державної соціальної допомоги «Дітям війни» в розмірі 30%, відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01 січня 2006 року в сумі 6651,40 гривень; зобовязати управління нараховувати та виплачувати зазначену соціальну допомогу разом з пенсією.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про визнання дій неправомірними, зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни за період з 01 січня 2006 року по 12 травня 2010 року залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з"явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши що позов підтримує.

Відповідач Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до суду свого представника не направив, надавши заперечення в яких просили в задоволенні позову відмовити та розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа - Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області до суду свого представника не направила, надавши пояснення в яких просили в задоволенні позову відмовити та розглянути справу без участі їх представника.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 народилася 04 серпня 1940 року, згідно копії паспорта серії КН № 697870 на ім»я ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується пенсійним посвідченням № 319307 ОСОБА_1 з проставленим у ньому штампом «дитина війни» (а.с.7).

Враховуючи вищевказаний статус позивача ОСОБА_1, суд зазначає, що її соціальний захист регулюється ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 41 розділу 2 ЗУ „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" викладено в редакції, якою визначено що «дітям війни» (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пункті» 61; 62, 63, 66 розділу 2, п.3 розділу 3 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та про внесення змін закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 ЗУ „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 року у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

У відповідності з рішенням Конституційного Суді України від 22 травня 2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22 травня 2008 року УПФУ в Київському районі Полтавської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, у розмірі, який передбачено ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, управління з 22 травня 2008 року мало діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати ОСОБА_1 доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет на 2009 рік" та про «Державний бюджет на 2010 рік» дію ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей" не зупинено. Таким чином, відповідач у 2010 році повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

Щодо посилань позивача на вимоги ч.2 ст.46 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", згідно з якими нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмежень будь яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне. Норма цього закону стосується тільки вже нарахованих і не отриманих, тобто безспірних, грошових сум. У даному випадку між позивачем та відповідачем існує спір про право на отримання щомісячної державної щомісячної доплати до його пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, а тому ця норма є неприйнятою при вирішенні спору.

Суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині зобовязання відповідача нараховувати і виплачувати 30% надбавку до пенсії, як дитині війни, у повному розмірі в подальшому, так як цей розмір може бути визначено законодавцем як константний та незмінний, та у частині вчинення дій із виплати нарахованих сум, так як такі дії повинні вчинятися державною виконавчою службою при виконанні рішення суду.

Судові витрати у вигляді судового збору по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 124, 152 Конституції України, ст.ст.3, 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.6-14, 71, Кодексу адміністративного судочинства України , -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про зобов»язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність та дії Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1, щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни (30% надбавки до пенсії) з 13 травня 2010 року по 23 березня 2011 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1(ідентифікаційний номер не відомо яка мешкає за адресою : м.Полтава, вул. Червоноармійська,3,) з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 13 травня 2010 року по 23 березня 2011 року.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1(ідентифікаційний номер не відомо яка мешкає за адресою : м. Полтава, вул. Червоноармійська,3,) витрати зі сплати судового збору у розмірі 01(одна) грн. 70 коп.

Постанова за результатами письмового провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя І.О.Блажко