Справа № 813/3485/14
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа № 876/4485/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року по справі за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у травні 2014 року звернулося з позовом в суд до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» та просило стягнути з відповідача на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції в розмірі 4 870 939,45 грн. та пеню в розмірі 13 589,91 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що підприємством не забезпечено працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу робочих місць.

В запереченні на позов відповідач вказує, що не зобов'язаний самостійно працевлаштовувати інвалідів, на таке не вказує Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а наділений лише обов'язком щодо створення умов для працевлаштування інвалідів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №813/3485/14 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №813/3485/14 та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік відповідач повинен був забезпечити у 2013 році працевлаштування інвалідів на 65 робочих місць.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідач впродовж січня-грудня 2013 подавав звіти № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», а саме до: Кам'янка-Бузького РЦЗ по ВП «Добротвірська ТЕС» 24.01.2013 року, 12.02.2013 року, 04.03.2013 року, 02.04.2013 року, 13.05.2013 року, 03.06.2013 року, 02.07.2013 року; 12.08.2013 року, 09.09.2013 року, 01.10.2013 року, 15.11.2013 року, 02.12.2013 року: Ладижинського МЦЗ по ВП «Ладижинська ТЕС» 31.01.2013 року, 28.02.2013 року, 28.03.2013 року, 30.04.2013 року, 20.05.2013 року; 27.06.2013 року, 31.07.2013 року, 28.08.2013 року, 30.09.2013 року, 30.10.2013 року, 29.11.2013 року, 23.12.2013 року; Галицького ЦРЦЗ по ВП «Бурштинська ТЕС» 09.01.2013 року, 07.02.2013 року, 07.03.2013 року, 08.04.2013 року, 07.05.2013 року, 07.06.2013 року, 08.07.2013 року, 02.08.2013 року, 06.09.2013 року, 07.10.2013 року, 05.11.2013 року, 04.12.2013 року; Львівського МЦЗ по ВП «Галременерго» та ВП «Львівенергоспецремонт» 25.01.2013 року, 08.02.2013 року, 20.02.2013 року, 23.03.2013 року, 14.04.2013 року, 14.05.2013 року; 14.06.2013 року; 09.07.2013 року, 02.08.2013 року; 06.09.2013 року; 28.10.2013 року; 29.11.2013 року; 06.12.2013 року; 18.12.2013 року.

Крім того, підприємством самостійно здійснювався пошук осіб-інвалідів для працевлаштування шляхом систематичного направлення листів до Ладижинського міського центру зайнятості від 30.01.2013 року №16-417; від 28.02.2013 року № 16-874; від 28.03.2013 року № 16-1258; від 29.04.2013 року № 16-1813; від 20.05.2013 року № 16-2008; від 27.06.2013 року № 16-2617; від 31.07.2013 року № 16-3127; від 28.08.2013 року № 16-4068; від № 30.09.2013 року № 16-5381; від 30.10.2013 року № 16-6062; від 29.11.2013 року № 16-6455; від 23.12.2013 року № 16-7203; до Галицького районного центру зайнятості від 09.01.2013 року № 115/67; від 07.02.2013 року № 115/499; від 05.03.2013 року № 115-51; від 08.04.2013 року № 115-162; від 07.05.2013 року № 115/1576; від 07.06.2013 року № 115/1916; від 02.07.2013 року № 115/2136; від 02.08.2013 року № 115/2351; до Івано-Франківського відділення фонду соціального захисту інвалідів від 13.02.2013 року № 115/580; від 06.03.2013 року № 115/889; від 08.04.2013 року № 115/1327; від 07.05.2013 року № 115/1573; від 07.06.2013 року № 115/1918; від 02.08.2013 року № 115/2349; від 07.10.2013 року № 115/2777; від 05.11.2013 року № 115/182; від 04.12.2013 року № 115-244: до Галицького управління праці та соціального захисту населення від 13.02.2013 року № 115/581; від 06.03.2013 року № 115/889; від 08.04.2013 року № 115/1328; від 07.05.2013 року № 115/1575; від 07.06.2013 року № 115/1917; від 08.07.2013 року № 115/2138; від 02.08.2013 року № 2350; від 07.10.2013 року № 115/2778; від 05.11.2013 року № 115/183; від 04.12.2013 року № 115-243; до Івано-Франківського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів від 08.07.2013 № 115/2137; до Львівського міського центру зайнятості від 10.12.2013 року № 115-1146 із проханням направляти інвалідів для працевлаштування.

Також відповідачем давались оголошення про працевлаштування інвалідів в засобах масової інформації, а саме від 12-17.03.2013 року «Ділова афіша»; від 11-17.07.2013 року «Ладижинська газета».

Центрами зайнятості в 2013 році здійснено направлення всього 21 особу-інваліда на підприємство відповідача: 4 - відмовилося від запропонованої роботи, 7 - документи знаходяться на розгляді в керівництва, 2 - за станом здоров'я не можуть виконувати запропоновану роботу, 5 - не відповідають вимогам відповідача, 2 - вакансія зайнята, 1 - влаштований на роботу.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що підприємство створило робочі місця для інвалідів та належним чином інформувало уповноважені органи про їх наявність, тобто вжило всіх передбачених законом заходів для організації працевлаштування інвалідів, тому застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій у зв'язку з меншою, ніж установлено нормативом, середньообліковою чисельністю працюючих інвалідів, є безпідставним.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За змістом статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частин 1 та 2 цієї статті для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина 2 статті 20).

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України «Про систему оподаткування» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що учасник господарських відносин несе відповідальність, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

У зв'язку з тим, що відповідач ужив усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів та повідомлення про такі робочі місця він не може бути притягнений до відповідальності за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцезнаходженням підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач виконав вимоги діючого законодавства щодо забезпечення реалізації прав інвалідів на працевлаштування, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, в постанові від 20 червня 2011 року по справі №21-60а11, від 26 червня 2012 року по справі №21-105а12, від 02 квітня 2013 року по справі №21-95а13, від 16 квітня 2013 року по справі №21-81а13.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №813/3485/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 18.04.2016 року