Справа № 2-а-2672/10/1970
Суддя: Крапівницька Н.Л.
Дата ухвалення: 2010-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2672/10/1970

"10" серпня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Крапівницької Н.Л.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

позивач - не з"явився,

представник відповідача ОСОБА_2,

представник третьої особи - ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_4

до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради

про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 червня 2010 по виконавчому провадженню ВП №19524085, зобов'язання відновити провадження ВП № 19524085 по виконанню постанови суду, зобов'язання стягнення коштів в сумі 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 червня 2010 по виконавчому провадженню ВП №19524085, зобов'язання відновити провадження ВП № 19524085 по виконанню постанови суду, зобов'язання стягнення коштів в сумі 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік.

Позивач в судове засідання не з" явився, надіславши клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів викладених в письмовому запереченні. Згідно заперечення та наданих в судовому засіданні поясненнях позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

28.05.2010 року на адресу підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_4 в якій останній просить прийняти до виконання виконавчий лист №2-а-322/2008 виданий 30.05.2008 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_4 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік.

Пред'явлений до виконання виконавчий лист №2-а-322/2008 від 30.05.2008 року відповідав усім вимогам ст.19, ст.20-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 3,18,24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 01.06.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

09.06.2010 року на адресу Підрозділу надійшло повідомлення УПСП Тернопільської міської ради щодо неможливості виконання рішення суду у звязку із відсутністю фінансування в 2007-2010 роках.

Згідно акта про неможливість стягнення від 29.06.2010 року рішення суду неможливо виконати у звязку із відсутністю фінансування боржника. Відповідно до повідомлень УДК в м. Тернополі від 22.02.2010 року № 18-04-08-09/928 встановлено, що управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради не зверталось в УДК в м. Тернополі із заявкою про відкриття рахунку для виплат допомоги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

А тому, керуючись п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 29.06.2010 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. На підставі вищенаведеного представник відповідача вважає, що підрозділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області вчинені всі можливі виконавчі дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження .

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів викладених в письмовому запереченні та наданих суду поясненнях, що відповідно до вимог п.5 ст.51 гл.8 розділу ІІ Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Виплата разової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в 2005-2007 роках визначались ЗУ «Про державний бюджет» на відповідний рік, і як на даний час, УПСП Тернопільської міської ради не отримувало ніяких змін до Постанови КМУ від 18.02.2004 року «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому, УПСП Тернопільської міської ради як розпорядник коштів, не має законних повноважень для про ведення додаткових витрат на виконання рішень судів, оскільки бюджетом не передбачені кошти на дані цілі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, третьої особи, дослідивши надані суду письмові докази, проаналізувавши їх на підставі чинного законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області знаходився виконавчий лист, виданий на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду по справі №2-а-322/2008 про стягнення з управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_4 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»державним виконавцем 01.06.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржникові добровільно виконати рішення суду до 08.06.2010 року.

Однак, в добровільному порядку УПСП Тернопільської міської ради рішення суду не виконало та на адресу підрозділу від УПСП Тернопільської міської ради надійшло повідомлення щодо неможливості виконання рішення суду, у звязку з відсутністю бюджетного фінансування в 2007-2010 роках.

Згідно акту про неможливість стягнення від 29 червня 2010 року, яким зафіксовано, що відповідно до вимог п.5 ст.51 гл.8 розділу ІІ Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Виплата разової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в 2005-2007 роках визначались ЗУ «про державний бюджет»на відповідний рік, а тому УПСП Тернопільської міської ради, як розпорядник коштів не має законних повноважень для про ведення додаткових витрат на виконання рішень судів, оскільки, бюджетом не передбачені кошти на дані цілі. Тому рішення Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_4 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік неможливо виконати.

29.06.2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.2 ст.40 Закону України Про виконавче провадження .

На підставі вищенаведеного суд не погоджується з висновками підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області щодо наявності достатніх правових підстав для прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Так, частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п.1. ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, що передбачено ст.5 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Однак, постанова суду про стягнення з управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_4 1163 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 рік у встановлений державним виконавцем строк виконана не була.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа Кечко проти України, рішення від 08.11.2005 р.), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано усі необхідні для цього вимоги, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

В даному випадку суд не прийняв до уваги аргументи Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як причину невиконання своїх зобовязань.

Судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов'язком держави.

Таким чином, реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто, посилання відповідача на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судом не приймається до уваги.

Суд, зазначає, що відсутність коштів у боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не є підставою для повернення виконавчого провадження і не звільняє боржника від виконання рішення суду.

Суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача стягнути на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 1163 грн., так як відносно їх стягнення, прийнято рішення суду. Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ (п. 1 ст. 72 КАС України), а тому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині позову,

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 червня 2010 по виконавчому провадженні ВП № 19524085.

Зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області відновити провадження ВП № 19524085 по виконанню постанови Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2008 року, справа № 2-а-322/-8.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 158, 160-163, 167, 186 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 червня 2010 по виконавчому провадженні ВП № 19524085.

Зобов'язати підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області відновити провадження ВП № 19524085 по виконанню постанови Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2008 року, справа № 2-а-322/-8.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги.

Головуючий суддя Крапiвницька Н.Л.

копія вірна

Суддя Крапiвницька Н.Л.