Справа № 383/608/15-а(2-а/383/25/15)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2016 рокусправа № 383/608/15-а(2-а/383/25/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року

у справі № 383/608/15-а(2-а/383/25/15)

за позовом ОСОБА_1

до Бобринецької міської ради Кіровоградської області

за участю третьої особи: ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень Бобринецької міської ради Кіровоградської області щодо прийняття рішення від 18 червня 2013 року № 1310 та скасування рішення тридцять восьмої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2» від 18 червня 2013 року № 1310 в частині надання дозволу на розроблення технічної документації ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що земельну ділянку, стосовно якої ОСОБА_2 було надано згоду на розробку проекту землеустрою, передано у власність ОСОБА_5 на підставі рішень Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 05 березня 2013 року № 1157 «Про надання згоди на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.» та від 25 березня 2013 року № 1200 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.»

13 жовтня 2014 року реєстраційною службою бобринецького районного управління юстиції видано свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1. За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_5 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_1.

На думку позивача, надання ОСОБА_2 згоди на розробку проекту землеустрою суперечить речовим правам, зареєстрованим за ОСОБА_5 та позивачем.

ОСОБА_1 також зазначає, що рішення не відповідає нормам статті 122 Земельного кодексу України, яка передбачає надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не технічної документації, про що йдеться у оскаржуваному рішенні.

Крім того зазначає, що оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень кожному співвласнику багатоквартирного будинку надано окрему земельну ділянку, що суперечить нормам статті 43 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка , пов'язана з будівлею, повинна передаватись всім співвласникам у спільне користування.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що спірне рішення прийнято відповідачем у межах його компетенції та у передбаченому законом порядку, а розроблення саме технічної документації відповідає приписам статті 118 Земельного кодексу України. При цьому, надання дозволу на виготовлення технічної документації само по собі не може порушувати прав суміжних землекористувачів, оскільки таким рішенням не закріплюються конкретні розміри та форма земельної ділянки, не визначаються її межі, а лише передбачається з'ясування можливості передачі земельної ділянки у користування заявнику, в тому числі з урахуванням наявності суміжних землекористувачів.

Крім того, рішення ради від 05 березня 2013 року № 1157 та від 25 березня 2013 року № 1200, винесені стосовно передачі земельної ділянки ОСОБА_5, скасовано у судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, позов - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на обставини, зазначені в позові, зокрема зазначає про порушення відповідачем та судом норм статей 43, 122 Земельного кодексу України. Також вказує, що посилання суду першої інстанції на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року у справі № 390/320/15-ц, яким скасовано рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області стосовно передачі земельної ділянки ОСОБА_5, є безпідставним, оскільки порушення прав позивача зумовлено наявністю договору купівлі-продажу між ним та ОСОБА_5, який не визнано недійсним у судовому порядку.

Крім того, рішення у справі № 390/320/15-ц обґрунтовано саме тим, що ОСОБА_5 (на даний час ОСОБА_6) порушено права ОСОБА_2, оскільки останній рішенням тридцять восьмої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, ОСОБА_2» від 18 червня 2013 року № 1310 надано відповідний дозвіл на земельну ділянку, проте її частину займає ОСОБА_1 в розмірі 0,07 га.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Представник відповідача та третьої особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Позивач та його представник у судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням тридцять четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про надання згоди на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.» від 05 березня 2013 року № 1157 надано гр. ОСОБА_5 дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки загальною площею 0,4236 га, що знаходяться в запасі Бобринецької міської ради за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням тридцять п'ятої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.» від 25 березня 2013 року № 1200 затверджено ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,4236 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 та передано вказану земельну ділянку ОСОБА_5 безоплатно у власність.

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НОМЕР_2, сформованого 26 квітня 2013 року, земельна ділянка площею 0,4236 га з кадастровим номером: НОМЕР_1, розташована за адресою АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності.

За договором купівлі-продажу від 27 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобренецького районного нотаріального округу в Кіровоградській області та зареєстрованого в реєстрі за № 2079, ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,4236 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Як встановлено рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року, винесеного за результатами розгляду цивільної справи № 390/320/15-ц, провадження № 2/390/214/15, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 липня 1998 року державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 440, ОСОБА_2 належить 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_2

Пунктами 2, 4, 5 рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 18 червня 2013 року № 1310 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,050 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,0500 га, землі житлової та громадської забудови 0,0500 га, що знаходяться в запасі Бобринецької міської ради за адресою АДРЕСА_2 Зазначено, що технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок затвердити по результатах робіт виконавця, на черговій сесії Бобринецької міської ради. На протязі одного року з дня прийняття даного рішення ОСОБА_2 повинна замовити виготовлення вказаної документації в проектній організації. В разі невиконання даного рішення у визначений термін воно втрачає свою силу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою не дає права на саму земельну ділянку, тому звернення позивача із позовом через порушення його прав є необґрунтованим та передчасним.

Так, частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Згідно з статтею 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до статті 19 вказаного Закону, до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Таким чином, суд вважає, що спірне рішення прийнято відповідачем у межах його компетенції та у передбаченому законом порядку, а розроблення саме технічної документації відповідає приписам статті 118 Земельного кодексу України.

Твердження ОСОБА_1 щодо порушення оскаржуваним рішенням його прав суд вважає безпідставними, виходячи з того, що надання дозволу на виготовлення технічної документації само по собі не може порушувати прав суміжних землекористувачів, оскільки таким рішенням не закріплюються конкретні розміри та форма земельної ділянки, не визначаються її межі. Виготовлення технічної документації із землеустрою саме передбачає визначення меж земельної ділянки та їх узгодження із суміжними землекористувачами, тому до її складення та надання до затвердження порушення прав позивача із зазначеної ним підстави є неможливим.

Доводи позивача стосовно того, що наявність рішення відповідача від 18 червня 2013 року № 1310 стала підставою для скасування у судовому порядку рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області «Про надання згоди на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність, безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.» від 05 березня 2013 року № 1157 та рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5.» від 25 березня 2013 року №1200, не приймаються судом апеляційної інстанції, як такі, що суперечать змісту рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року у справі № 390/320/15-ц, згідно з яким рішення міської ради від 05 березня 2013 року № 1157 та від 25 березня 2013 року №1200 скасовано з тих підстав, що «при виготовленні проекту землеустрою допущені помилки під час замірів встановлення меж в натурі. Так, до складу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, помилково, без згоди на те міської ради приєднані, зокрема, частина (0,07 га) земельної ділянки, що згідно з технічним паспортом відноситься до трьохквартирного будинку по АДРЕСА_2» (а.с.26).

Як свідчать матеріали даної справи, розроблення землевпорядної документації , яка згідно висновків суду у справі № 390/320/15-ц містила помилки, мало місце до винесення рішення, що оскаржується ОСОБА_1.

Отже, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, винесено на підставі належного з'ясування обставин справи та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року - без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року у справі № 383/608/15-а(2-а/383/25/15) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 11.04.2016р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун