Справа № 810/5839/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року м. Київ №810/5839/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., суддів Дудіна С.О., Терлецької О.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Рітейл Іст" до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

Суть спору:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі відповідач-1), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо не збільшення реєстраційної суми;

- зобовязати Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області збільшити реєстраційну суму на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого ДП «Рітейл Іст» у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року у розмірі 8827731,00 грн.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року відкрито провадження у справі №810/5839/15, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача по справі Державну фіскальну службу України (далі відповідач-2).

В судовому засіданні представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог №04/02-05 від 4 лютого 2016 року, в якій позивач просить уточнити позовні вимоги та викласти останні в наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку ДП «Рітейл Іст» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 8827731,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України та Ірпінську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму (УНакл), на яку ДП «Рітейл Іст» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за червень 2015 року у розмірі 8827731,00 грн. та відобразити відповідне збільшення у системі електронного адміністрування ПДВ.

Протокольною ухвалою суду від 12 лютого 2016 року вказану заяву про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду судом.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 1 січня 2015 року в тестовому режимі почала діяти система електронного адміністрування податку на додану вартість, в якій підприємству відкрито рахунок для перерахування коштів у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У звязку з переведенням системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим ДФС України проведено обнуління суми, на яку підприємство має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

При цьому, всупереч положенням Закону України від 16 липня 2015 року №643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», після такого обнуління відповідачами не було вчинено дій, спрямованих на автоматичне збільшення реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, вказаної у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Позивач вважає, що обовязок відповідачів після обнуління збільшити суми податку, на яку підприємство може зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, є безумовним, а дії відповідачів, що полягають у не приведенні рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ даним податкової звітності, грубо порушують права ДП «Рітейл Іст».

Представник відповідача-1 проти позову заперечує, в обґрунтування заперечень вказав, що збільшення суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН відбувається в автоматичному режимі на підставі даних, отриманих від платника податку на рівні ДФС України. Наголосив, що Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не наділена повноваженнями та не має технічної можливості здійснювати будь-яке коригування показника реєстраційної суми (УНакл) у системі електронного адміністрування податку.

Представник відповідача-2 позов не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що Державна фіскальна служба України при отриманні та опрацюванні показників декларації позивача з податку на додану вартість діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представники відповідачів у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 21 березня 2016 року за письмовим клопотанням позивача на обговорення сторін поставлено питання про можливість продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження. Представники сторін проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.

Заслухавши думку позивача та відповідачів, враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» (ідентифікаційний код 38903507) зареєстроване реєстраційною службою Ірпінського міського управління юстиції Київської області 12 вересня 2013 року як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1, а.с. 39-40).

Позивач є платником податку на додану вартість, якому в системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкрито рахунок за №5955.

Згідно з витягу з системи електронного адміністрування ПДВ №20072015 на запит позивача від 20 липня 2015 року, на рахунку ДП «Рітейл Іст» за реквізитом «сума збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» обліковувалась сума в розмірі 8907692,00 грн. (т.1, а.с. 11).

20 липня 2015 року позивач подав до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, де у рядку 24 «Сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» відображено суму 8827731,00 грн (т.1, а.с 6-9).

3 серпня 2015 року ДФС України в порядку Закону України від 16 липня 2015 року №643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» здійснила обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН.

Після проведеного обнуління, станом на 19 серпня 2015 року на рахунку ДП «Рітейл Іст» показник суми від'ємного значення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» (УНакл) дорівнює нулю, що підтверджується витягом №19 від 19 серпня 2015 року (рядок 9 таблиці) (т.1, а.с. 12).

19 серпня 2015 року позивач звернувся до ДФС України зі скаргою, в якій вимагав у порядку пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України та Закону України від 16 липня 2015 року №643-VІІІ збільшити ДП «Рітейл Іст» реєстраційну суму (УНакл) на суму непогашеного станом на 1 липня 2015 року від'ємного значення, відображену в рядку 24 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року (т.1, а.с. 14-16). Копію скарги направлено також до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Розгляд скарги позивача від 19 серпня 2015 року ДФС України доручила Головному управлінню ДФС у Київській області (т.1, а.с. 92).

За результатами розгляду скарги Головне управління ДФС у Київській області направило на адресу позивача лист Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 15 вересня 2015 року №5650/10/10-31-15-01 (т.1, а.с. 94-95).

У листі від 15 вересня 2015 року №5650/10/10-31-15-01 Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області процитувала положення чинного законодавства, якими врегульований порядок обчислення реєстраційної суми (УНакл) та підстави для її автоматичного збільшення, але відповіді про причини розбіжностей значення реєстраційної суми (УНакл) з показниками податкової звітності позивача не вказала.

9 листопада 2015 року позивач звернувся до голови ДФС України ОСОБА_1 зі скаргою, в якій виклав зауваження щодо формального та необґрунтованого розгляду податковими органами усіх рівнів попередньої скарги підприємства від 19 серпня 2015 року (т.1, а.с. 19-21).

Розглянувши повторну скаргу позивача, ГУ ДФС у Київській області листом від 14 грудня 2015 року №3261/10/10-36-15-01-19 повідомило позивача, що причиною не збільшення в автоматичному порядку реєстраційної суми (УНакл) стали висновки перевірки правомірності формування від'ємного значення за грудень 2014 року, результати якої оформлені актом перевірки від 13 жовтня 2015 року №1344/22-4/38903507 (т.1, а.с. 97-99).

Надаючи правову оцінку діям відповідачів за наслідками отримання податкової звітності від позивача та відображення її показників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, суд виходив з такого.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 2001 розділу V Кодексу.

Відповідно до пункту 2001.1 статті 2001 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобовязань з податку.

За змістом пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла до 29 липня 2015 року) платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 16 липня 2015 року №643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким підрозділ 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 34.

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або відємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових УНаклОтр, УНаклВид та УМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31.07.2015 для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (підпункт 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Прикінцеві положення Податкового кодексу України).

Аналогічний алгоритм дій ДФС України визначений підпунктом 3 пункту 10 Порядку №569.

30 липня 2015 року Державна фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України №643-VІІІ з удосконалення системи електронного адміністрування ПДВ (http://sfs.gov.ua/baneryi/podatkovi-zmini-2015/elektronne-administruvannya-pdv/63853.html), в розділі ІІІ якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема:

- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, сформовану відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників УНаклОтр, УМитн та УНаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;

- протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) сума УНакл зареєстрованим платникам податку збільшиться на суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (УОвердрафт ); суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (УПерепл); суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року; суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 2001.6 статті 2001 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року; на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

При цьому планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим до 20 серпня 2015 року платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року.

Згідно повідомлення прес-служи ДФС України від 05.08.2016, опублікованого на офіційному веб-порталі ДФС України (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/209359.html) ДФС України до 10 серпня 2015 року зобов'язувалась забезпечити збільшення зареєстрованим платникам податку сума (УНакл) на суму відємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень, що була надана платниками до 31.07.2015.

Таким чином, протягом серпня 2015 року Державна фіскальна служба України у звязку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобовязана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Тобто, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року, без проведення перевірок, автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми (УНакл).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в рядку 24 «сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду», відображено суму в розмірі 8827731,00 грн. (т.1, а.с. 6-9).

Згідно квитанції №2 податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року прийнята ДФС України, реєстраційний номер декларації НОМЕР_1 (т.1, а.с. 10).

Як встановлено судом з даних витягів з системи електронного адміністрування ПДВ за період з моменту обнуління по 21 березня 2016 року ДФС України не вчинила дій, спрямованих на збільшення суми, на яку ДП «Рітейл Іст» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого позивачем у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року (т.1, а..с 11-13; т.2, а.с. 22-23).

За наведених обставин суд вважає, що бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у не збільшенні значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого позивачем у рядках 24 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, є протиправною.

При цьому суд відхиляє посилання відповідачів на матеріали перевірки ДП «Рітейл Іст», оформленої актом від 13 жовтня 2015 року №1344/22-4/38903507, як підставу для відмови у збільшенні позивачу реєстраційної суми.

Судом встановлено, що в період з 26 серпня 2015 року по 6 жовтня 2015 року Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Рітейл Іст» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 13 вересня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

За наслідками перевірки складено акт від 13 жовтня 2015 року №1344/22-4/38903507, за висновками якого позивачем було завищено від'ємне значення з податку на додану вартість у декларації з ПДВ за грудень 2014 року (рядок 19) на суму 2180,00 грн. (т.1, а.с. 73-76) та прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 27 жовтня 2015 року, яким позивачу зменшено суму відємного значення по декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року на 2180,00 грн.

Насамперед суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що автоматичне збільшення реєстраційної суми (УНакл) на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за червень 2015 року), мало б бути завершено ДФС України не пізніше 3 серпня 2015 року, тоді як зазначену перевірку розпочато лише 26 серпня 2015 року, а відповідне рішення про зменшення відємного значення прийняте 27 жовтня 2015 року.

По-друге, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2015 року № НОМЕР_2 було оскаржене позивачем в адміністративному та судовому порядку.

Так, 4 листопада 2015 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Київській області зі скаргою на податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2015 року № НОМЕР_2, а 14 січня 2016 року зі скаргою до ДФС України.

Отримавши рішення ГУ ДФС у Київській області та ДФС України про відмову у задоволенні скарги, 30 березня 2015 року ДП «Рітейл Іст» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, у тому числі податкового повідомлення-рішення від 27 жовтня 2015 року № НОМЕР_2.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Натомість пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто рішення, яким Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зменшила позивачу від'ємне значення ПДВ за грудень 2014 року, враховане позивачем у складі суми від'ємного значення у декларації з ПДВ за червень 2015 року, є неузгодженим.

Відповідно до інтегрованої картки платника ДП «Рітейл Іст» зменшену суму від'ємного значення у розмірі 2180,00 грн. Ірпінська ОДПІ виключила з обліку у звязку надходженням до податкового органу скарги на податкове повідомлення-рішення (т.1, а.с. 116).

Таким чином, позивач не зобовязаний при складанні податкової звітності враховувати суму зменшеного за податковим повідомленням-рішенням від 27 жовтня 2015 року № НОМЕР_2 від'ємного значення до моменту його узгодження.

Отже, ДФС України протиправно не здійснено збільшення значення суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 року.

Суд також наголошує, що повідомлення-рішення, яким платнику податків зменшено від'ємне значення на суму 2180,00 грн., не може бути підставою для неврахування від'ємного значення з ПДВ на суму 8827731,00 грн. в рахунок збільшення реєстраційної суми взагалі.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо аналогічних вимог, звернутих до Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, суд зазначає, що з аналізу положень Порядку №569 та Податкового кодексу України слідує, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається процедура обчислення суми податку на додану вартість, на яку платник податків має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних, і автоматичне збільшення розміру такої суми податку.

Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не наділена повноваженням щодо внесення змін до системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тому, вимоги позивача про визнання протиправної бездіяльності Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо не забезпечення автоматичного збільшення реєстраційної суми на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 року, є необґрунтованими та не можуть бути задоволені судом.

Суд погоджується з доводами представника позивача з приводу того, що не приведення даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ з червень 2015 року грубо порушує права ДП «Рітейл Іст», зокрема право мирно володіти своїм майном та не узгоджується з закріпленими в Україні, як у правовій державі принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Таким чином, створення перешкод чи встановлення обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом відємним значенням з податку на додану вартість є формою втручанням у право на мирне володіння своїм майном.

Бездіяльність ДФС України щодо виконання покладених на неї функцій як адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ створює ситуацію, за якої підприємство за наявності значної суми переплати з податку на додану вартість позбавлене фактичної можливості розпоряджатися власними активами, зобовязане нести додаткові та необґрунтовані витрати по сплаті податку, створює реальну загрозу накладення на підприємство санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд наголошує на тому, що фіскальний інтерес держави не може слугувати виправданням або підставою у позбавленні платника податків права використати від'ємне значення з податку на додану вартість шляхом збільшення на його суму значення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37-38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Оскільки вищенаведеними нормативно-правовими актами підтверджується обов'язок взятий Державою з автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобовязання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), що вказана у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Втім суд не знаходить підстав для зобовязання відповідача-1 вжити тотожних дій, оскільки Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не має повноважень у сфері супроводження операцій в системі електронного адміністрування ПДВ.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, ДФС України, як суб'єкт владних повноважень, жодних доказів, які б спростували доводи позивача, не надала.

Водночас відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, що стосуються Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн. підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» (ідентифікаційний код 38903507) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

3. Зобовязати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» (ідентифікаційний код 38903507) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) у розмірі 8827731,00 грн., що вказана у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) на користь Дочірнього підприємства «Рітейл Іст» (ідентифікаційний код 38903507, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, кімната 5) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, м. Київ, Львівська пл., буд 8).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Кушнова А.О.

Судді Дудін С.О.

ОСОБА_2