Справа № 22-а-24747/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Сержанюка А.С.,

суддів - Верланова С.М., Білоконь О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 січня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Рокитнянському районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоотриманих сум щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що він має статус дитини війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", згідно цього Закону їй повинна виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але в порушення вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога виплачується в значно меншому розмірі. А тому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача виплатити на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в розмірі 2734 грн. 90 коп.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 19 січня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо не донарахування пенсії позивачу протиправними та зобовязано Управління пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити нарахування та виплату позивачу доплати до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком., починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням вже виплачених сум та з подальшим її перерахуванням.

Відмовлено позивачу в задоволенні іншої частини позову.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачці таке підвищення відповідачем у 2006 - 2007 рр. не виплачувалось, а в 2008 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивачки на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу, як дитині війни, відповідні нарахування за 2006-2008 р.р., але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду щодо визначення періоду з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, протягом якого позивачмає право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 13 січня 2010 року, а відтак її право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Однак на вказану норму закону суд належної уваги не звернув.

Згідно з пунктом 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, враховуючи вимоги ст. 99 КАС України, положення Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року та межі позовних вимог, постанова суду підлягає скасуванню, оскільки апелянт наполягав на застосуванні строку позовної давності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд правильно визначивши право позивача як дитини війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, не врахував процесуальний строк, протягом якого підлягають захисту порушені права позивача і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області задовольнити.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 січня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Рокитнянському районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоотриманих сум щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді