Справа № 2-а-1360/08/1570
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2010 р.Справа № 2-а-1360/08/1570

Категорія:2.19.5Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі судової колегії:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності неправомірною, щодо перерахунку пенсії, зобовязання виплачувати з 01.04.2007 року пенсію з розрахунку 2794,61 грн., з послідуючим перерахунком у відповідності до діючого законодавства та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності неправомірною, щодо перерахунку пенсії, зобовязання виплачувати з 01.04.2007 року пенсію з розрахунку 2794,61 грн., з послідуючим перерахунком у відповідності до діючого законодавства та стягнення заборгованості.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4С подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин справи судом першої інстанції, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги , що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером Міністерства Оборони України, у звязку з чим йому призначається та виплачується пенсія з грошового забезпечення, яке складається крім іншого, з премії у розмірі 33,3% грошового забезпечення.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Розміри грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та прирівняних до них осіб на момент виникнення спірних правовідносин було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове забезпечення військовослужбовців», якою встановлено, що преміювання військовослужбовців здійснюється в межах фонду преміювання, створеного в розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

На підставі наведених положень постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829 при обчисленні пенсій військовослужбовцям враховувалася премія в середньому розмірі, тобто 33,3 відсотків місячного грошового забезпечення (4 місячних фонду грошового забезпечення / 12 місяців).

Постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 28 березня 2007 року «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році»дозволено Міністерству оборони та деяким іншим міністерствам та установам здійснювати у поточному році починаючи з 01 квітня преміювання військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу (насамперед осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, осіб рядового, молодшого та середнього начальницького складу та осіб молодшого офіцерського складу) понад встановлений законодавством розмір у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення у 2007 році.

На виконання зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, Міністром оборони України видано наказ № 175 від 14 квітня 2007 року «Про встановлення граничних розмірів премії військовослужбовцям Збройних Сил України», яким з 01 квітня 2007 року встановлено граничні розміри премій у відсотках від грошового забезпечення військовослужбовців, виходячи з посадових окладів та стажу безперервної військової служби.

Системний аналіз наведених вище положень ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із врахуванням норми Закону про неможливість зменшення розміру пенсії при послідуючому її перерахунку, свідчить про те, що обовязковою умовою для проведення перерахунку пенсії є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, що носять постійний характер.

Разом з цим, як вбачається із змісту постанови Кабінету Міністрів України № 594 від 28 березня 2007 року «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році», здійснення преміювання військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу понад встановлений законодавством розмір дозволено у поточному році (тобто лише у 2007 році), починаючи з 01 квітня, у межах видатків, передбачених для грошового забезпечення у 2007 році.

Аналогічні положення містяться і в названому вище наказі Міністра оборони України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що позивач не має права на здійснення перерахунку призначеної пенсії - на підставі Наказу Міністра оборони України №175 від 14 квітня 2007 року, Постанови КМУ №594 від 28 березня 2007 року „Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у 2007 році", оскільки згадані Постанова і Наказ носять тимчасовий характер, не є доведеними протиправність дій ГУПФ України в Одеській області та відсутні підстави для виплати пенсії у розмірі 2794 гривні .

За таких обставин ,апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановлені постанови правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин і норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав для зміни чи скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009 року апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі , однак, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя пис/

Судді: /підпис/