Справа № 805/290/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року справа №805/290/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

за участю сторін по справі:

позивач: Янушак О.М. (за довіреністю),

відповідач: Бурика І.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» на постанову Донецького окружного адміністративного від 14 березня 2016р. у справі № 805/290/16-а (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» до Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність із не подання у встановлені пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України строки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року, внаслідок чого не відшкодовані суми ПДВ за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року; зобов'язання негайно здійснити дії, встановлені пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, а саме подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на підставі поданих податкової декларації з податку на додану вартість, розрахунку суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2015 року від 18.11.2015 року та за листопад 2015 року від 17.12.2015 року; встановлення відсутності компетенції (повноважень) у суб'єкта владних повноважень на відкликання у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, раніше поданих висновків із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року позов задоволено частково, внаслідок чого зобов'язано Державну податкову інспекцію у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області подати висновок про суми відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2015 року від 18.11.2015 року та за листопад 2015 року від 17.12.2015 року. В інший частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги тих обставин, що положення Податкового кодексу України, зокрема стаття 200, не надає контролюючому органу право на невиконання покладених на нього обов'язків, встановлених пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, в тому числі не надає право на відкликання у органу казначейства раніше поданих висновків, що свідчать про відсутність наданих законом повноважень органу державної влади - суб'єкту владних повноважень на відповідні дії. Позивач також вважає, що суд дійшов хибного висновку про відсутність пасивної поведінки відповідача, тобто бездіяльності, із виконання податковим органом вимог пункту 200.12.статті 200 Податкового кодексу України, тобто із наданням висновків органу казначейства, внаслідок чого було порушене право на своєчасне отримання бюджетного відшкодування ПДВ. Позивач також зазначив, що ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право звернення до суду із вимогами про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачем до контролюючого органу було подано:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року, згідно якої сума від'ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 10594347 грн., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за вересень 20015 року.

- податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за якою сума від'ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 10105900 грн., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за жовтень 20015 року.

Відповідачем була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за результатами якої складено довідку у формі висновку №581/15-01/37379223 від 16 грудня 2015 року, якою порушень при відображенні позивачем від'ємного значення у сумі 10 105 900,00 грн. не встановлено.

Відповідачем складено висновок від 22 грудня 2015 року №2039-20 про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2015 року, за яким позивачеві підлягає відшкодуванню з бюджету 10 105 900,00 грн.

Наведений висновок був переданий до органів Державної казначейської служби України 23 грудня 2015 року, 06 січня 2016 року, 18 січня 2016 року, 26 січня 2016 року.

Листом Управління Державної казначейської служби України у м.Дружківці Донецької області №03-40/1162 від 30.12.2015 року висновки про суми відшкодування податку на додану вартість №2039-20 та №2038-20 від 22.12.2015 року повернуто контролюючому органу без виконання згідно листа Державної казначейської служби України №10-10/1870-33155 від 30.12.2015 року щодо тимчасового зупинення операцій бюджетного відшкодування ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна».

Позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року, за якою сума від'ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку складає 9413331 грн., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 20015 року.

Відповідачем була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2015 року, за результатами якої складено довідку у формі висновку №43/15-01/37379223 від 18.01. 2016 року, якою порушень при відображенні позивачем від'ємного значення у сумі 9413331,00 грн. не встановлено.

26 січня 2016 року відповідачем складено висновок про суми відшкодування податку на додану вартість №46-20 за декларацією з податку на додану вартість за листопад 2015 року у розмірі 9413331,00 грн., який був переданий до органів Державної казначейської служби України 28 січня 2016 року.

ГУ ДФС у Донецькійобласті28 січня 2016 року надіслано лист №534/7/05-99-15-02 яким зобов'язано відповідача забезпечити у термін до 29 січня 2016 року скасування висновків на відшкодування, у разі надіслання їх до органу Держказначейства - відкликати.

Відповідачем 29 січня 2016 року до ДКСУ у м.Дружківці ГУДКСУ у Донецькій області надано лист, яким просив повернути висновки №2039-20 та №2038-20 від 22.12.2015 року та №46-20 від 26.01.2016 року без виконання.

Листом №03-40/0100 від 01.02.2016 року висновки про суми відшкодування податку на додану вартість №2039-20 та №2038-20 від 22.12.2015 року та №46-20 від 26.01.2016 року було повернуто відповідачу без виконання.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає ст. 200 Податкового кодексу України(далі - ПК України).

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За приписами п.200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п. 200.12 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наведеної норми відповідачем після проведення камеральної перевірки було складено висновки про суми відшкодування податку на додану вартість, а саме №2039-20 від 22.12.2015 року за декларацією за жовтень 2015 року та №46-20 від 26.01.2016 року за декларацією листопада 2015 року, які подано до органів Державної казначейської служби України 23 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року відповідно.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, тобто не вчинення ним дій за наявності нормативно визначеного обов'язку їх вчинити, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів юридичної особи.

Із встановлених судом обставин щодо поданих відповідачем у відповідності до вимог п. 200.12 ст. 200 ПК України до органів Державної казначейської служби України висновків про суми відшкодування податку на додану вартість №2039-20 від 22.12.2015 року та №46-20 від 26.01.2016 року - відсутня пасивна поведінка Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області, тобто бездіяльність відповідача, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльність із не поданням у встановлені п.200.12 статті 200 Податкового кодексу України строки органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову в частині встановлення відсутності компетенції (повноважень) у відповідача на відкликання у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, раніше поданих висновків із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси; у випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

За змістом ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них, як позивачем, так і відповідачем, - є суб'єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб'єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб'єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є суб'єктом владних повноважень, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» не наділено адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред'явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у суб'єкта владних повноважень - Податкової інспекції у м.Дружківка головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - на відкликання у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, раніше поданих висновків із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» з бюджету за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року, підлягають скасуванню із подальшим залишенням їх без розгляду.

Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 11.02.2016р. №К/800/40174/15.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, що є підставою для часткового скасування постанови та прийняття нової ухвали про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» на постанову Донецького окружного адміністративного від 14 березня 2016р. у справі № 805/290/16-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного від 14 березня 2016р. у справі №805/290/16-а - скасувати в частині відмови у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» до Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у суб'єкта владних повноважень - Податкової інспекції у м.Дружківка головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - на відкликання у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, раніше поданих висновків із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» з бюджету за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» до Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у суб'єкта владних повноважень - Податкової інспекції у м.Дружківка головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - на відкликання у органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, раніше поданих висновків із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» з бюджету за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року та за листопад 2015 року -залишити без розгляду.

В інший частині постанову Донецького окружного адміністративного від 14 березня 2016р. у справі №805/290/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 квітня 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена 15 квітня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

суддів: А.А.Блохін

М.Г. Сухарьок