Справа № 402/105/16-а
Суддя: Ясінський Л. Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/105/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Ясінського Л. Ю.

при секретарі - Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. м. Ульяновка адміністративну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради, про визнання протиправним і скасування п.4 рішення ОСОБА_2 міської ради від 18 грудня 2015 року № 34 та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить: визнати протиправними та скасувати пункт 4 рішення ОСОБА_2 міської ради від 18 грудня 2015 року №34 "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" про відмову у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 - користувачу даної земельної ділянки відповідно до Рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради від 23 лютого 1995 року за №24; визнати протиправними дії ОСОБА_2 міської ради, щодо видачі Рішення №34 від 18 грудня 2015 року, яке не відповідає прийнятому депутатами Рішенню затвердженого Протоколом третьої сесії ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 відповідно до Рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року за №24; визнати неправомірними дії ОСОБА_2 міської ради та зобов"язати вчинити певні дії у спосіб визначений законодавством, а саме - видати законно прийняте та вірне рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до прийнятого Рішення депутатами третьої сесії ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання, затвердженого Протоколом від 18.12.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 5 708,21 грн.

Заявлені позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 19 листопада 2015 року вона звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради щодо надання згоди на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки ( залишку). 25 листопада 2015 року додала до даної заяви графічне зображення земельної ділянки із вказаними розмірами та Рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року за № 24 про передачу в користування земельної ділянки, де вказано її цільове призначення відповідно до вимог ст.40, ст.116 п. 1,2,6,8 ст.118 та ст.121 Земельного кодексу України.

Рішенням № 34 від 18 грудня 2015 року позивачці було відмовлено в частині

-згоди на розробку та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Про порушення свого права позивачка дізналась 24 грудня 2015 року, отримавши виписку з рішення датовану 18 грудня 2015 року, коли особисто звернулась за відповіддю.

Позивачка вважає вказану відмову неправомірною, оскільки при зверненні до відповідача нею було дотримано усіх вимог закону. Відтак, правових підстав відмовляти у наданні їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не було.

Мотивованої відмови позивачка не отримала. У виписці із Рішення не вказано на якій підставі їй вимовлено в наданні згоди на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації, яка знаходиться в її користуванні з 1995 року.

Дане Рішення прийнято ОСОБА_2 міською радою з грубим порушенням норм законодавства та конституційних положень, а також прийняте без жодного істотного обгрунтування відмови, з невідповідним посиланням на статті закону, які не мають відношення та не регулюють відносини на даному етапі відведення земельної ділянки.

В рішенні міської ради не наведена жодна із підстав для відмови, передбачених п.7 ст.118 Земельного кодексу України.

В судове засідання позивач не з"явився , направив до суду заяву в якій зазначив , що позовні вимоги підтримує повністю, просить слухати справу у його відсутність , позов задовольнити.

Предстаник відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій зазначив , що просить суд розглянути справу без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 листопада 2015 року позивачка звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 31 кв.м., яка знаходиться в її користуванні відповідно до Рішення №24 від 23.02.1995 року, у приватну власність для будівництва індивідуального гаража (а.с. 32)..

Рішенням 3-ї сесії сьомого скликання ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області №34 від 18.12.2015 року "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок" позивачці відмовлено у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на підставі п.34 ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.12,118,121,122 ЗК України, ст.22,50 ЗУ "Про землеустрій", ч.ч.3.4 ст.24 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності"

Перевіряючи законність вищезазначеної відмови, суд керується наступними мотивами.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України.

Так, в силу положень ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 ЗК України, частиною другої якої передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому суд наголошує, що зазначеною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги ч. 7 ст. 118 ЗК України (немотивовано відмовлено) позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов"язання відповідача вчинити певні дії у спосіб визначений законодавством, а саме - видати законно прийняте та вірне рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до прийнятого Рішення депутатами третьої сесії ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання, затвердженого Протоколом від 18.12.2015 року необхідно зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, з урахуванням наявності в суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також беручи до уваги протиправність і передчасність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов"язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги (а.с.68-70).

Розмір витрат, пов"язаних з оплатою допомоги адвоката, які підлягають відшкодуванню при вирішенні адміністративної справи, законом не визначено. Проте, відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З квитанцій до прибуткового касового ордера №1/22 та №1/24 від 05.02.2016 року, виданої адвокатом ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1сплатила за надання правової допомоги 4960,8 грн. (а.с.65,66).

З наданого адвокатом розрахунку та обгрунтування судових витрат вбачається, що вона отримала від ОСОБА_1 за написання позовної заяви, доповнення та зміну позовних вимог ( 5 годин) - 2758 грн.; за правовий аналіз справи та надання юридичної консультації ( 3 години) - 1653,6 грн.; за запити на отримання доказів (1 година) - 551,20 грн. (а.с.72).

Зважаючи на положення закону про держбюджет на 2016 рік, максимальний розмір компенсації послуг юриста становить 551,20 грн. / 1 год. Причому згідно із Законом "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" правова допомога обмежується діяльністю адвоката в судовому засіданні, під час здійснення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Адвокатом не надано докази в чому полягав правовий аналіз справи та надання юридичної консультації та не надано копії запитів на отримання доказів . Тому суд дійшов висновку, що відшкодуванню підлягають лише витрати за складання позовної заяви, доповнення та письмової заяви про зміну позовних вимог протягом 5 годин, що відповідно до максимального розміру, визначеного Законом "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах " (5год х 551,20 = 2756 грн.) та 748 грн.49 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86,87, 90,158-163, 167, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункт 4 рішення ОСОБА_2 міської ради від 18 грудня 2015 року №34 "Про надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" про відмову у наданні згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 - користувачу даної земельної ділянки відповідно до Рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради від 23 лютого 1995 року за №24.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 міської ради, щодо видачі Рішення №34 від 18 грудня 2015 року, яке не відповідає прийнятому депутатами Рішенню затвердженого Протоколом третьої сесії ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 відповідно до Рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 23 лютого 1995 року за №24.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 міської ради та зобов"язати вчинити певні дії у спосіб визначений законодавством, а саме - видати законно прийняте та вірне рішення про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до прийнятого Рішення депутатами третьої сесії ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання, затвердженого Протоколом від 18.12.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3504 грн.49 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ульяновський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. В разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ССуддя: ОСОБА_4