Справа № 814/4378/15
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

28 березня 2016 року Справа № 814/4378/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідачів1. Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 2. Управління МВС України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
провизнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністратвиним позовом до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області (далі - відповідач 1) та Управління Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного Управління національної поліції в Миколаївській області, викладену у ласті від 12.11.2015 року, у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, визначеному ч. 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» № 208-ІІІ від ІЗ лютого 2015 року;

- зобов'язати Головне Управління національної поліції в Миколаївській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції;

- визнати бездіяльність Головного Управління національної поліції в Миколаївській області щодо не подання до Міністерства внутрішніх справ Україна у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 11.11.2015 року висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви від 11.11.2015 року - протиправною;

- зобов'язати Головне Управління національної поліції в Миколаївській області провести виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, визначеному ч. 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» № 208-ІІІ від ІЗ лютого 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскільки він є інвалідом ІІ групи, то має право на виплату грошової допомоги, а відмова Головне Управління національної поліції в Миколаївській області у її виплаті є протиправною та порушує його права.

Відповідачі проти позову заперечують.

Головне Управління національної поліції в Миколаївській області зазначає, що не є органом, в якому проходив службу позивач, отже не може нести відповідальність перед позивачем (арк. спр. 42 - 46).

Управління МВС України в Миколаївській області зазначає, що первинно факт інвалідності позивача було установлено 12.10.2012 року, у зв'язку з чим він отримав одноразову грошову допомогу. 27.05.2015 року позивачу було змінено групу інвалідності, одночасно з цим було змінено причинний зв'язок інвалідності та отриманої травми. Але обставинами, що визначає відсутність права у позивача на отримання грошової винагороди у більшому розмірі є перевищення часового бар'єру, а саме: 2 років з дня встановлення первинного факту інвалідності (первинно інвалідність ІІІ групи, пов'язану з проходженням встановлено у 2012 році, а при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності та змінено її причину на пов'язану з охороною громадського порядку - у 2015 році) (арк. спр. 93 - 97).

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк. спр. 135 - 137).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач з 04.04.1994 року по 30.09.2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Під час виконання службових обов'язків 07.01.2007 року позивач отримав травму головного мозку, що підтверджується актом про нещасний випадок (у тому числі поранення) № 1 від 07.01.2007 року (арк. спр. 112). 30.09.2012 року позивач був звільнений у відставку з органів внутрішніх згідно наказу № 63 о/с від 24.09.2012 року (арк. спр. 14).

Висновком Вознесенським МСЕК від 21.11.2012 року позивачу встановлено III групу інвалідності (арк. спр. 99).

У відповідності до п. 1.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, ОСОБА_1 у зв'язку з установленням інвалідності 3 групи, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ була виплачена грошова допомога у розмірі - 18225,00 грн.

В подальшому, стан здоров'я ОСОБА_1 погіршився.

У період з червня по листопад 2015 року позивач неодноразово звертався до Управління МВС України з заявами про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок).

Так як зміна інвалідності ОСОБА_1 із ІІІ на ІІ групу відбулася після набрання чинності Законом України від 13.02.2015 року № 208-УІІІ «Про внесення змін до ст. 23 Закону України «Про міліцію», яким змінено розмір виплат, то йому було направлено відповідь про те, що на даний момент питання призначення грошової допомоги не може бути вирішено, бо відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцевих положень» вказаного закону Кабінетом Міністрів не прийнято відповідного нормативного акту про порядок виконання закону.

Як встановлено Порядком, особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Пункт 2 Порядку передбачає, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи. (пп. 2 п. 3 Порядку).

Як встановлено у пункті 4 Порядку, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Крім того, підпунктом 2 пункту 3 Порядку не встановлено конкретних строків, які повинні пройти між захворюванням, нещасним випадком, який стався під час проходження служби, та встановленням інвалідності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною відмови Головного Управління національної поліції в Миколаївській області у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року та зобов'язання Головного Управління національної поліції в Миколаївській області провести виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року суд зазначає наступне.

Оскільки питання про виплати одноразової грошової допомоги вирішується лише Міністерством внутрішніх справ України та не входить до компетенції жодного з відповідачів, суд відмовляє у задоволенні даної частини вимог.

Одночасно з цим, суд зазначає, що оскільки Управління МВС України у Миколаївській області не ліквідовано, а Головне управління Національної поліції у Миколаївській області у такому випадку не є його правонаступником, то обов'язок щодо подання до Міністерства внутрішніх справ Україна висновку щодо виплати грошової допомоги разом з доданими до нього документами, згідно діючого законодавства, покладено на Управління МВС України у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких обставин, суд виходить за межі позовних вимог ОСОБА_1, та приймає рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод та інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність Головного Управління національної поліції в Миколаївській області щодо не подання до Міністерства внутрішніх справ Україна у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 11.11.2015 року висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви від 11.11.2015 року - протиправною.

3. Зобов'язати Управління МВС України у Миколаївській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 11.11.2015 року у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.