Справа № 2-а-5980/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5980/11
Провадження № 2-а/1015/4373/11
ПОСТАНОВА

іменем України

24.10.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення.

Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ІІ категорії.

Він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, ІІ категорії має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Він отримує щорічну допомогу на оздоровлення в значно нижчому розмірі ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому звернувся до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області із заявою про проведення перерахунку розміру нарахованої йому шорічної допомоги на оздоровлення.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області відмовило йому у проведенні перерахунку, та повідомило, що нарахування проводяться у відповідності до чинного законодавства.

Вважає відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області у проведенні перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення неправомірною.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просив зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, а саме з 25.05.1993 року; зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації призначити довічно, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачувати, починаючи з моменту винесення рішення; стягнути з відповідача витрати понесені за надання правової допомоги в розмірі 500 грн.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено, що питання складення нормативного документа щодо порядку та розміру виплати сум на оздоровлення покладається на Кабінет Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та у відповідності бюджетним паспортам даної програми. Тому, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації проводило виплати щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

Ухвалою судді від 10жовтня 2011 року в частині позовних вимог про зобовязання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги на оздоровлення за період з 25 травня 1993 року по 19 березня 2011 року залишено без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., категорії 2, що підтверджується посвідченням серія А № 070291 від 25 травня 1993 року.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 років - у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 відповідач не правомірно виплачував компенсацію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону за вказаний період.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Дія вказаної статті зупинялась відповідними Законами України Про державний бюджет на відповідний рік (2006-2007 роки). Зупинення дії вказаної статті на 2007 рік визнано неконституційним у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007. З 01.01.2008 діяла нова редакції ст. 48, яка визнана неконституційною Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а не положення Закону України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірними, та суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати, здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, в межах строку звернення до суду.

Згідно вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому суд застосовує позовну давність в межах закону.

Позивач звернулася до суду 19 вересня 2011 року, за таких обставин позивачем порушено строк звернення до адміністративного суду, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України, щодо вимог про зобовязання провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 25 травня 1993 року по 19 березня 2011 року, тому ухвалою судді від 10.10.2011 року в поновлені пропущеного строку було відмовлено, а позовну заяву в цій частині залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення може бути постановлене тільки щодо правовідносин, які склались на день його постановлення, та має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 19.09.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення позивача за 2011 рік, починаючи з 19 березня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Щодо заявлених вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь 500,00 (пятсот) грн. витрат на правову допомогу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст. 90 КАС України. Згідно вимог ст. 90 КАС України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. З матеріалів справи слідує, що Акт прийому передачі послуг від 1 липня 2011 року укладено позивачем з юридичною особою ТОВ «Надія», та кошти в розмірі 500 грн. згідно квитанції від 16 внресня 2011 року сплачені ТОВ «Надія». Однак всупереч вимогам ст. 90 КАС України позивач не надав суду доказів, що правова допомога надавалася адвокатом або іншим фахівцем в галузі права.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 9, 11, 99, 159, 161-163, 183-2 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 років, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 3 мінімальних заробітних плат, починаючи з 19 березня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук