Справа № 541/444/16-а
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/444/16-а
№ провадження 2-а/541/21/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі Олешко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-Приват» до ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району про скасування рішення ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району від 24 листопада 2015 року та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

23.02.2016 року ТОВ «Промінь-Приват» звернулося до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району про зобовязання вчинити дії.

22.03.2016 року ТОВ «Промінь-Приват» збільшило свої позовні вимоги доповнивши позов вимогою про скасування рішення ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району від 24.11.2015 року (а.с.46-49).

В обґрунтування позовних вимог, позивач в позові зазначив, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12 липня 2010 року було визнано укладеним договір купівлі-продажу (біржовий контракт) №19 від 02 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промінь-Приват» на нерухоме майно, яке складається з 31 окремої одиниці нерухомості, що розташоване в с. Білики Миргородського району. Цим же рішенням було зобовязано ДКП «Миргородтехінвентаризація» зареєструвати за ТОВ «Промінь-Приват» право власності на це нерухоме майно. Ст. 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на будівлю, споруду розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зважаючи на цю норму закону вважає, що до ТОВ «Промінь-Приват» перейшло право власності на земельну ділянку на якій розміщені обєкти нерухомості. З метою присвоєння кадастрового номера земельній ділянці на якій розташовані нежитлові будівлі, ТОВ «Промінь-Приват» 16 вересня 2015 року звернулося до ОСОБА_1 сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики та на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват». 24 листопада 2015 року рішенням ОСОБА_1 сільської ради було відмовлено ТОВ «Промінь-Приват» у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в с. Білики та на праві приватної власності належать підприємству, оскільки вказана земельна ділянка входить до складу земель, які посвідчені державним актом на право колективної власності на землю від 01.11.1995 року, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «Промінь». При цьому сільська рада рекомендувала звернутися до суду для вирішення даного питання. За нормами закону позивач є власником спірної земельної ділянки, а тому рішення сільської ради є незаконним та таким, що підлягає скасування про що позивач і просив суд. Також позивач просив зобовязати ОСОБА_1 сільську раду дати дозвіл ТОВ «Промінь-Приват» на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району, які на праві власності належать ТОВ «Проміь-Приват».

При судовому розгляді справи представник ТОВ «Промінь-Приват» ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності (а.с.45), позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив його задовольнити, як законний і обґрунтований.

Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району ОСОБА_4 позов не визнав. Пояснив, що дійсно восени 2015 року ТОВ «Промінь-Приват» звернулося до ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району та належать на праві приватної власності ТОВ «Промінь-Приват». Дане питання було винесене на розгляд другої сесії сьомого скликання ОСОБА_1 сільської ради, де за результатами розгляду цього питання було вирішено відмовити ТОВ «Промінь-Приват» у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка входить до складу земель, що посвідчені Державним актом на право колективної власності на землю від 01.11.1995 року, виданого КСП «Промінь».Вважає, що рішення сільської ради є законним, а вирішення даного питання можливе при проведенні загальних зборів власників земельних паїв або у судовому порядку. В задоволенні позову ТОВ «Промінь-Приват» просив відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12 липня 2010 року визнано договір купівлі-продажу (біржовий контракт) №19 від 02 грудня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Промінь-Приват» щодо купівлі-продажу обєктів нерухомості, що розташовані в с. Білики Миргородського району дійсним. Зобовязано ДКП «Миргородтехінвентаризація» зареєструвати за ТОВ «Промінь-Приват» придбані ним обєкти нерухомості зазначені в рішенні суду (а.с.5-13).

Право власності на нежитлові будівлі, що придбані ТОВ «Промінь-Приват» було зареєстровано в ДКП «Миргородтехінтаризація, що підтверджується оригіналами витягів стосовно права власності підприємства, оглянутими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу (біржового контракту) №19 від 02 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Промінь-Приват» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлової будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Зважаючи на викладене, до ТОВ «Промінь-Приват» перейшло право на земельну ділянку, що розташована під придбаними ним нежитловими будівлями та на земельну ділянку, яка необхідна для їх обслуговування.

В червні 2015 року ТОВ «Промінь-Приват» звернулося до ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики, які на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват» з метою формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (а.с.14).

Рішенням другої сесії сьомого скликання ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району від 24 листопада 2015 року відмовлено ТОВ «Промінь-Приват» у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району, оскільки ці землі входять до складу земель, що посвідчені державним актом на право колективної власності на землю від 01.11.1995 року, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «Промінь». В рішенні позивачеві рекомендовано вирішити питання при проведення загальних зборів власників земельних паїв або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України формулює завдання адміністративного судочинства, виходячи із його спрямованості на захист прав, свобод та інтересів осіб та встановлює перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці судом у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Україна є демократичною, правовою державою, в якій визнається і гарантується місцеве самоврядування, що є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (статті 1, 7, частина перша статті 140 Конституції України).

Територіальна громада здійснює місцеве самоврядування в порядку, встановленому законом, безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Конституції України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини першої статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Предметами відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення. Перелік таких питань визначено у Конституції України та у законах України.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин відповідно до закону.

Виходячи з положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є правомірність рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин.

Суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 24 листопада 2015 року суб'єкт владних повноважень не дотримався принципів пропорційності, дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав позивача та цілями прийняття оскаржуваного рішення, а також принципу обґрунтованості, що передбачає урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

01 листопада 1995 року КСП «Промінь» отримало Державний акт на право колективної власності на землю» серії ПЛ №17. До складу земель КСП «Промінь» ввійшли землі на які претендує позивач (а.с.50-51).

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на Державний акт на право колективної власності землею Серії ПЛ №17 виданий КСП «Промінь 01 листопада 1995 року та те, що землі належать до «колективної власності», як законну підставу для відмови позивачеві у задоволенні його клопотання, оскільки п.3 ст.78 ЗК України, передбачено, що земля в Україні може перебувати тільки у приватній, комунальній та державній власності.

Крім того, Державний акт на право колективної власності землею Серії ПЛ №17 виданий 01 листопада 1995 року КСП «Промінь» з моменту ліквідації підприємства, втратив чинність, виходячи наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.27 ЗК України (діючий станом на 2000р. (прийнятий 1991р.) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі припинення діяльності підприємства. Статтею 37 ЦК України (діючий на станом на 2000р (прийнятий у 1963р.) встановлено, що юридична особа припиняє свою діяльність шляхом ліквідації чи реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення). Отже питання про надання у користування земельних ділянок нововиниклій у результаті ліквідації чи реорганізації юридичній особі, повинно було вирішуватись в порядку, передбаченому ЗК України, діючому на момент ліквідації чи реорганізації КСП. Тобто, відповідно до норм закону, зазначених вище, ліквідація, реорганізація підприємства є юридичним фактом для припинення його права на користування земельною ділянкою та повернення даних земель до земель державної чи комунальної власності з правом наступного переоформлення землі новою юридичною особою. Виходячи з наведеного, внаслідок припинення діяльності КСП «Промінь», припинилося його право користування земельною ділянкою за зазначеним державним актом.

Новостворена юридична особа повинна була звернутися до відповідача із заявою про надання земельної ділянки у користування і на підставі рішення оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У суду відсутні будь-які дані про те, що СТОВ «Промінь» зверталося до компетентних органів з питання переоформлення на нього земельної ділянки, яка належала КСП «Промінь».

Відповідно до роз'яснення Держкомзему України від 02.08.2004 № 14- 22-6/6835 переоформлення правовстановлюючих документів на землю при реорганізації підприємства має здійснюватися одночасно з реорганізацією. В разі, якщо правонаступник не звернувся до ради із заявою про надання ділянки і не оформив право користування (власності) землею, то безумовно, правонаступник реорганізованої юридичної особи не набув права на землю.

Таким чином, субєкта господарювання КСП «Промінь» не існує, а тому підстави названі відповідачем для відмови в наданні дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку не ґрунтуються на вимогах закону.

Зважаючи на вище викладене, судом встановлено, що рішення ОСОБА_1 сільської ради від 24 листопада 2015 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ТОВ «Промінь-Приват» в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району, які на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват», підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач є органом, який самостійно приймає певні рішення, які в разі їх невідповідності Закону можуть бути скасовані, визнані не чинними в судовому порядку, відтак, суд не може зобов'язати відповідача приймати конкретні рішення, так як це є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району.

В той же час, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача - ОСОБА_1 сільську раду Миргородського району повторно розглянути питання про надання дозволу ТОВ «Промінь-Приват» на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики, які на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват» та винести вмотивоване рішення, яке ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 12; 27; 152 Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Конституцією України, ст. ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ТОВ «Промінь-Приват» задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району від 24 листопада 2015 року, в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Промінь-Приват» у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району, які на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват».

Зобовязати ОСОБА_1 сільську раду Миргородського району на найближчій сесії сільської ради повторно розглянути питання щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Промінь-Приват» на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,2 га. під господарськими будівлями та дворами, що розташовані в межах с. Білики Миргородського району, які на праві власності належать ТОВ «Промінь-Приват».

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-Приват» 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5