Справа № 802/349/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 квітня 2016 р. Справа № 802/349/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського Олександра Ванадійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної Ольги Сергіївни

прокурора: Черниш Г.М.;

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: публічного акціонерного товариства "Автобусний парк"

про: стягнення заборгованості з орендної плати за землю

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства "Автобусний парк" про стягнення заборгованості з орендної плати за землю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на березень 2016 року, внаслідок порушення податкового законодавства щодо сплати податків та зборів у встановлені законом строки відповідач має заборгованість перед бюджетом, а саме, борг по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 432 294 грн. 22 коп., з них за основним платежем - 310 998 грн. 40 коп., штрафні санкції - 121 288 грн. 61 коп., залишок несплаченої пені - 7 грн. 21 коп. Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надали суду пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився із заявленими позовними вимогами в частині стягнення суми основного платежу, в решті позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство "Автобусний парк" зареєстроване Вінницьким міським управлінням юстиції 14.02.1992 за номером державної реєстрації РП 485-Р, , взято на податковий облік 14.02.1992 за номером 3/1667.

Як свідчать матеріали справи, внаслідок порушення податкового законодавства щодо сплати податків та зборів у встановлені законом терміни, за відповідачем станом березень 2016 року рахується заборгованість перед бюджетом, а саме, борг по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 432 294 грн. 22 коп., з них за основним платежем - 310 998 грн. 40 коп., штрафні санкції - 121 288 грн. 61 коп., залишок несплаченої пені - 7 грн. 21 коп.

Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати суми податку, визначеної відповідачем самостійно в податкових деклараціях за 2015, 2016 роки (а.с. 15-17, 21-23).

Разом з тим, посадовими особами Вінницької ОДПІ 11.11.2015р. було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкових зобов'язань, за наслідками якої сформовано акт № 400/1507 (а.с. 18,19). Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, платником - ПАТ "Автобусний парк" несвоєчасно сплачено податкові зобов'язання по орендній платі за землю.

На підставі висновків вказаного акту перевірки, Вінницькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 23.11.2015р., яким застосовано до ПАТ "Автобусний парк" штрафні санкції в розмірі 121 288 грн. 61 коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення було вручено відповідачу 26.11.2015р., що підтверджується матеріалами справи. Доказів в підтвердження оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення суду не надано.

В зв'язку з тим, що самостійно визначені зобов'язання та штрафні санкції відповідачем в повному обсязі сплачено не було, загальна сума заборгованості перед бюджетом, з урахуванням часткової сплати, становить 432 294 грн. 22 коп.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 285 Податкового кодексу України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.2 ст. 287 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, на виконання зазначеної норми позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу за № 73-25 від 05.01.2015р. (а.с. 24), яка отримана останнім 02.02.2015р., що підтверджується підписом посадової особи ПАТ "Автобусний парк".

Вказана податкова вимога відповідачем залишена без виконання.

Підпункт 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України визначає, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відкликання вказаних податкових вимог в передбаченому ст. 60 Податкового кодексу України порядку, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 цієї статті, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Статтею 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим позовом.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

Частиною 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є субєкт владний повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Автобусний парк" (вул. Стеценка 75А, м. Вінниця, 21012, 4) в дохід місцевого бюджету (УК у м. Вінниці, м. Вінниця, 18010500, код отримувача 38054707, отримувач ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0002) заборгованість по орендній платі за землю в сумі 432 294 грн. 22 коп. (чотириста тридцять дві тисячі двісті дев'яносто чотири грн. 22 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя (підпис) Вільчинський Олександр Ванадійович

Копія вірна:

суддя:

секретар: