Справа № 820/12077/15
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 р. Справа № 820/12077/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Резніченко Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гундар Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2016р. по справі № 820/12077/15 за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

25 грудня 2015 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому, з урахуваннм уточнення позовних вимог, просив визнати незаконними та скасувати накази Державної фіскальної служби України від 02.11. 2015 року № 833 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від посади», від 01.12.2015 року № 960 «Про проведення службового розслідування та відсторонення від посади», від 08.12.2015 року № 126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», від 29.12.2015 року № 164-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Позовні вимоги вмотивовані тим, що проведення службових розслідувань стосовно позивача на підставі оскаржуваних наказів з відстороненням від посади в період перебування на лікарняному суперечать вимогам Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, а як наслідок накази про застосуванн дисциплінарних стягнень, що прийняті за висновками службових розслідувань, не є законними.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року справа № 820/12077/15 адміністративний позов задоволено частково, визнано незаконними та скасовано накази Державної фіскальної служби України від 08.12.2015 року №126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», та від 29.12.2015 року №164-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у їх задоволенн .

Позивач правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог не скористався.

Представник позивача під час апеляційного розгляду справи , проти доводів апеляційної скарги заперечував та наполягав на залишенні її без задоволення та надав копії наказів відповідача від 26.022016 року №41-дс та № 573-о «Про накладення дисциплінарного стягнення» та «Про звільнення ОСОБА_3» відповідно.

Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Приймаючи до уваги, що оскільки судове рішення щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог жодною із сторін не оскаржується, то згідно із положеннями частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України воно не підлягає апеляційному перегляду.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (Закон №3723-ХІІ). Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Водночас, питання проходження служби особами рядового і начальницького складу податкової міліції визначені та урегульовані спеціальним законодавством.

За змістом п.353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюються Законом України "Про міліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та Положенням.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, наказом Державної фіскальної служби України від 15.06.2015 року № 1633-о позивача було призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління ДФС України у Харківській області.

На виконання п.3 протокольного рішення оперативної наради ДФС України від 23.10.2015 року наказом ДФС України від 02.11.2015 року № 833 відносно позивача з 03 листопада 2015 року по 02 грудня 2015 року було призначено проведення службового розслідування та на період службового розслідування позивача відсторонено від посади (а.с.113).

Згідно висновку службового розслідування, наказом ДФС України від 15.06.2015 № 1633-о позивача призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції.

Відповідно до абз. 2 п. 10 Положення про Головне управління ДФС у Харківській області, затвердженого наказом ДФС від 27.08.2014 № 79, начальник головного управління ДФС у Харківській області має заступників, один з яких координує діяльність підрозділів податкової міліції. Підпунктом 2 пункту 12 Положення № 79 регламентовано, що заступники начальника головного управління забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого розподілу обов'язків.

Наказами ГУ ДФС у Харківській області від 17.06.15р. № 168, від 01.07.2015р. Ла 185, від 28.07.2015р. № 234, 27.08.2015р. № 270 та від 05.10.2015 № 305 «Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Головного управління ДФС у Харківській області» передбачено, що перший заступник начальника ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 здійснює керівництво роботою оперативного управління, слідчого управління фінансових розслідувань та відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом.

За висновком службового розслідування, затвердженим Головою ДФС України 30.11.2015р., знайшли своє підтвердження факти неналежної координації роботи оперативних підрозділів та слідчих підрозділів фінансових розслідувань з боку першого заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області, полковника податкової міліції ОСОБА_3

На підставі зазначеного висновку ДФС України 08.12.2015р. був виданий наказ № 126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно з яким перший заступник начальника Головного управління ДФС у Харківській області, полковник податкової міліції

ОСОБА_3 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, однак враховуючи те, що він перебуває на лікарняному, вирішити питання після його виходу на роботу. Також, зобов'язано керівництво ГУ ДФС у Харківській області в день виходу ОСОБА_3 на роботу - забезпечити надання ним пояснень по суті питань, які розглядались у ході службового розслідування.

Крім того, наказом ДФС України від 01.12.2015р. № 960 з метою з'ясування обставин неналежної координації роботи оперативних підрозділів та слідчих підрозділів фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області, що призвело до невиконання листів - доручень ДФС України від 11.09.15р. та від 14.09.15р., з 03 грудня 2015 року по 02 січня 2016 року відносно позивача було було призначено проведення службового розслідування.

Згідно висновку за результатами проведення службового розслідування - за порушення службової дисципліни, неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до неналежної координації роботи оперативних підрозділів та слідчих підрозділів фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області, що спричинило невиконання листів-доручень ДФС України від 11.09.15р. № 33834/7/99-99-07-06-17 «Про проведення заходів» та від 14.09.15р. № 33981/7/99- 99-07-06-17 «Про результати роботи з протидії незаконному обігу підакцизних товарів у січні - серпні 2015 року», чим порушено вимоги Закону № 481, пункту 4 підпункту 53, пункту 9 Положення про ГУ ДФС у Харківській області у частині здійснення внутрішнього контролю за додержанням вимог законодавства і виконання службових, посадових обов'язків у ГУ ДФС області та контролю за виконанням доручень ДФС України, наказів ГУ ДФС у Харківській області - перший заступник начальника Головного управління ДФС у Харківській області, полковник податкової міліції ОСОБА_3 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади та податкової міліції.

На підставі зазначеного висновку ДФС України 29.12.2015р. був виданий наказ № 164-ДС «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким за порушення службової дисципліни, неналежне виконання службових обов'язків, перший заступник начальника Головного управління ДФС у Харківській області, полковник податкової міліції ОСОБА_3 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади та податкової міліції. Однак, враховуючи те, що він перебуває на лікарняному, питання звільнення вирішити після його виходу на роботу.

Задовольняючи частково адміністративний позов в частині скасування наказів від 08.12.2015р. № 126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» та від 29.12.2015р. № 164-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» суд першої інстанції дійшов висновку про їх протиправність.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб'єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Як вбачається зі змісту наказу від 08.12.2015р. № 126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани, однак враховуючи те, що він перебуває на лікарняному, вирішити питання після його виходу на роботу, тобто фактично оскаржуваним наказом позивача до дисциплінарної відповідальності ще не притягнуто.

Згідно наказу від 29.12.2015р. № 164-ДС дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивач також підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади та податкової міліції. Однак, враховуючи те, що він перебуває на лікарняному, питання звільнення вирішити після його виходу на роботу.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувані накази на час прийняття оскаржуваної постанови судом першої інстанції ще не порушили прав позивача, оскільки передбачали притягнення до дисциплінарної відповідальності в майбутньому, а тому доводи апеляційної скарги про те, що результати службового розслідування реалізовані не були та позивач не може вважатися таким, до якого застосовано дисциплінарне стягнення спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до приписів статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Крім того, колегія суддів вважає, що в рамкаї цієї адміністративної справи передчасно надавати оцінку висновкам службових розслідувань та тих порушень, про які зазначав позивач , оскільки це має бути предметом дослідження вже іншої справи , а саме про скасування наказів від 26.022016 року №42-лс та №573-0 , якими позивача притягнено до дисциплінарного стягнення та звільнено із займаної посади та які, як зазначив представник позивача під час апеляційного розгляду справи, вже є предметом судового розгляду..

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог пунктів 3 та 4 частини 1 статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про скасування наказу від 08.12.2015р. № 126-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» та наказу від 29.12.2015р. № 164-ДС дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та висновки суду не відповідають обставинам справи, вона підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині позовних вимог нової постанови про відмову в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2016р. по справі 820/12077/15 в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

В задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування наказів від 08.12.2015 року № 126-дс та від 29.12.2015 року № 164-дс - відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2016 року по справі "820/12077/15 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15.04.2016 р.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.