Справа № 820/1142/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 квітня 2016 р. № 820/1142/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.

за участю представників сторін:

позивача - Гончар О.П.

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне акціонерне товариство «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області щодо проведення 27 листопада 2015 року документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товарис тва «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» з питань дотримання вимог пода ткового законодавства, щодо термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень-липень 2015 р., за результатами якої складено акт від 27 листопада 2015 року №1273/20-36-15-01-10/14085922; скасувати податкове повідомлення-рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 17 грудня № про зобов'язання ПРАТ «ТЦРП» () сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 41007,3 грн. за платежем: пода ток на додану вартість; скасувати податкове повідомлення-рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 17 грудня 2015 року № про зобов'язання ПРАТ «ТЦРП» () сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 82711,94 грн. за платежем: податок на додану вартість.

Позивач вважає дії відповідача незаконними, а зазначені податкові повідомлення-рішення неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, але надав до суду заперечення, в яких проти позову заперечував та вказав, що дії відповідача щодо проведення перевірки законні, а винесені податкові повідомлення - рішення правомірні, а тому не підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.1 та п. 79.2 ст. 79 Податкового Кодексу України та Наказу Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 20.11.2015р. №525 «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки» приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області Івах Тетяною Сергіївною, у приміщенні Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, за адресою м. Харків, віл. Бекетова, 1 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» (п.н. 14085922), з питання дотримання вимог податкового законодавства , щодо термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень - липень 2015року.

За результатами перевірки було складено акт від 27.11.2015 року № 1273/20-36-15-01-19/14085422, яким встановлено, що в порушення п. 57.1 ст.57 Податкового Кодексу України від 11.12.2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями протягом граничних строків не сплачено узгоджені суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 14010100) по деклараціях за травень 2015р. (від 19.06.2015р. №), за червень 2015р. (від 19.07.2015р. №), за липень 2015р. від 20.08.2015р. №)., а саме: за травень 2015 року (вх. ОДПІ від 19.07.2015 № ) по строку сплати 30.07.2015 у розмірі 224 359,70 грн. (з урахуванням наявної переплати), сплачена підприємством 29.07.2015 платіжним дорученням № 1778930 у сумі 205 000.0 грн. із затримкою на 29 днів та 31.07.2015 платіжним дорученням №1 у сумі 19 359,70 грн. із затримкою 31 день; за червень 2015 року (вх. ОДПІ від 19.07.2014 № ) по строку сплати 30.07.2015 у розмірі 599 200,0 гри, сплачена підприємством 31.07.2015 платіжним дорученням № 1 у сумі 205 000,0 грн. із затримкою 1 день та 31.08.2015 платіжним дорученням від 28.08.2015 № 3 у сумі 394 200,0 грн. із затримкою на 32 дні; за липень 2015 року (вх. ОДПІ від 20.08.2015 № ) по строку сплати 30.08.2015у сумі 73,0 грн., сплачена підприємством 18.09.2015 платіжним дорученням № 2339549 із затримкою на 19 днів.

На підставі вказаного акту перевірки були винесені податкові повідомлення - рішення від 17 грудня № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 41007,3 грн. за платежем: пода ток на додану вартість та від 17 грудня 2015 року № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 82711,94 грн. за платежем: податок на додану вартість.

Суд вказує, що підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп.14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом міністерства доходів і зборів України № 765 від 05.12.2013 року, нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, роздроблених на підставі чинного законодавства.

Нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників податків здійснюються датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань. При погашенні суми податкового боргу ( його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі погашення податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню зараховуються в рахунок пені. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), територіальний орган Міндоходів самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Згідно з п.57.1 ст.57, Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний ( податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця...

Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (п. 49.20 ст.49 Податкового кодексу України).

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України).

Пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України передбачено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал...

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті .

Відповідно до п. 126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про правомірне винесення податкових повідомлень - рішень про застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Перевіряючи відповідність дій суб'єкта владних повноважень по проведенню спірної перевірки вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податкова інспекція є органом державної влади і відповідно її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими що порушують права і свободи особи в тому разі, які вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Однак дії контролюючого органу з проведення перевірки не відповідають наведеним критеріям, позаяк такі дії є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства. Тому саме по собі проведення перевірки не створює для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Слід також зазначити, що оспорювані за цим позовом процедурні дії податкового органу з проведення перевірки не мають самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення владного суб'єкта; в подальшому з урахуванням вчинених дій податковим органом може бути прийнято рішення стосовно прав та обов'язків позивача.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є документально та нормативно не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 9, 11, 69-71, 94, 128, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 18 квітня 2016 року.

Суддя Зінченко А.В.