Справа № 875/8/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 875/8/16
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Уманської районної державної адміністрації в особі Служби автомобільних доріг у Черкаській області до ОСОБА_2 про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності,-

В С Т А Н О В И В:

Уманська районна державна адміністрація в особі Служби автомобільних доріг у Черкаській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з рахуванням уточнень, просила:

- відчужити земельну ділянку з мотивів суспільної необхідності площею 0,1132 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2, державний акт на право власності на земельну ділянку: Серія НОМЕР_2, виданий Уманською районною державною адміністрацією від 18.05.2012.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що відповідно до Державної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2007 - 2011 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 03.08.2005, передбачено збудувати в період до 2011 року в обхід смт. Бабанка, Уманського району, Черкаської області міжнародну автомобільну дорогу державного значення Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) км 568+037 - км 572+037. На виконання вказаної Державної програми сформовано комісію по вибору та обстеженню земельних ділянок для будівництва автомобільної дороги Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) на ділянці км 568+037 - км 572+037 (обхід смт. Бабанка), за результатами діяльності якої 11.06.2008 складено відповідний акт вибору та обстеження необхідних земельних ділянок. ОСОБА_2 являється власником частини земельної ділянки в розмірі 0,1132 га, виділеної із земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 3,1299 га, що належить останній на праві власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_4), виданого Бабанською селищною радою Уманського району 29.01.2007. ОСОБА_2 (далі - відповідач) відповідно до вищевказаного акту від 11.06.2008 перебувала у складі комісії, де посвідчила своїм підписом, що її земельна ділянка підлягає викупу для суспільних потреб в зв'язку з будівництвом зазначеної автомобільної дороги. Після отримання від відповідача заяви, датованої 16.07.2008, про згоду на викуп для суспільних потреб - будівництва автомобільної дороги державного значення Сірий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) на ділянці км 568+037 - км 572+037, в обхід смт. Бабанка Уманського району відповідачу па підставі експертно-грошової оцінки належної їй земельної ділянки було в повному обсязі відшкодовано її вартість відповідно до чинного законодавства України, що підтверджується платіжним дорученням №277 від 13.08.2008 на суму 5 331, 72 грн. ОСОБА_2, незважаючи на отриману нею згоду на проведення переговорів та згоду з тим, що викупна ціна визначена експертно-грошовою оцінкою становить 5 331, 72 грн., фактично відмовляється від підписання договору купівлі - продажу земельної ділянки, за яку останній у повному обсязі попередньо виплачено державні кошти.

Частиною 2 ст. 183-1 КАС України передбачено, що адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування нерухомого майна, що підлягає примусовому відчуженню.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи адміністративного позову, колегія суддів вважає, що зазначений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державної програми розвитку автомобільних доріг загального користування на 2007 - 2011 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 03.08.2005, передбачено збудувати в період до 2011 року в обхід смт. Бабанка, Уманського району, Черкаської області міжнародну автомобільну дорогу державного значення Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) км 568+037 - км 572+037. На виконання вказаної Державної програми сформовано комісію по вибору та обстеженню земельних ділянок для будівництва автомобільної дороги Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) на ділянці км 568+037 - км 572+037 (обхід смт. Бабанка), за результатами діяльності якої 11.06.2008 складено відповідний акт вибору та обстеження необхідних земельних ділянок.

ОСОБА_2 являється власником частини земельної ділянки в розмірі 0,1132 га, виділеної із земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 3,1299 га, що належить останній на праві власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_4), виданого Бабанською селищною радою. Уманського району 29.01.2007. ОСОБА_2 (далі - відповідач) відповідно до вищевказаного акту від 11.06.2008 перебувала у складі комісії, де посвідчила своїм підписом, що її земельна ділянка підлягає викупу для суспільних потреб в зв'язку з будівництвом зазначеної автомобільної дороги. Після отримання від відповідача заяви, датованої 16.07.2008, про згоду на викуп для суспільних потреб - будівництва автомобільної дороги державного значення Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) на ділянці км 568+037 - км 572+037, в обхід смт. Бабанка Уманського району відповідачу па підставі експертно-грошової оцінки належної їй земельної ділянки було в повному обсязі відшкодовано її вартість відповідно до чинного законодавства України, що підтверджується платіжним дорученням №277 від 13.08.2008 на суму 5 331, 72 грн.

Після закінчення розробки необхідної технічної документації та виготовлення документів на право власності на вищевказану частину земельної ділянки площею 0,1 132 га (державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2, виданий позивачем від 11.05.2012, кадастровий номер НОМЕР_1), а також для визначення остаточної вартості та проведення подальшого оформлення права постійного користування на вказану земельну ділянку, 20.01.2015 повторно було сформовано звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки відповідача. На даний звіт проведено рецензію від 22.01.2015. За результатами сформованого звіту та проведеної рецензії вбачається, що сума оціночної вартості земельної ділянки у розрахунку на один квадратний метр - 4,71 грн., а всього на суму 5 331, 72 грн., що відповідає вищевказаній сумі попереднього відшкодування вартості земельної ділянки відповідачу в зв'язку з її викупом для суспільних потреб.

З метою належного оформлення права постійного користування вищеописаною земельною ділянкою відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» Служба автомобільних доріг у Черкаській області звернулась до Уманської районної державної адміністрації з клопотанням від 05.02.2015 № 533/01-01-17 прийняти розпорядження про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, в тому числі в адміністративних межах Бабанської селищної ради, а саме для будівництва міжнародної автомобільної дороги державного значення Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) км 568+037 - км 572+037.

За результатами розгляду клопотання Служби автомобільних доріг у Черкаській області, матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки для вищевказаного будівництва, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 14,8021 га Службі автомобільних доріг у Черкаській області для зазначеного будівництва Уманською районною державною адміністрацією було видано відповідне розпорядження № 37 від 24.02.2015 «Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які перебувають у власності громадян в адміністративних межах Бабанської селищної ради Уманського району».

Відповідача було належним чином повідомлено про прийняття вищевказаного розпорядження, про що свідчить відповідна відмітка, яку було залишено відповідачем на копії вказаного повідомлення. Також на підтвердження вищевказаного відповідачем було надано позивачу заяву від 02.03.2015, в якій відповідач підтвердив отримання вказаного повідомлення, погодився, що викупна ціна визначена повторною грошовою оцінкою земельної ділянки, що викупається становить суму 5 331, 72 грн., а також підтвердив свою згоду на проведення переговорів щодо подальшого порядку викупу вказаної земельної ділянки.

На час звернення позивача до суду з даним позовом відповідач, незважаючи на отриману ним згоду на проведення переговорів та згоду з тим, що викупна ціна визначена експертно-грошовою оцінкою становить 5 331, 72 грн., фактично відмовляється від підписання договору купівлі - продажу земельної ділянки, за яку останньому у повному обсязі попередньо виплачено державні кошти.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 350 Цивільного кодексу України викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, приватної власності для суспільних потреб чи їх примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності здійснюються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 146, 147 Земельного кодексу України викуп земельних ділянок для суспільних потреб, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Підстави та порядок примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності визначаються законом.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 4 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

За змістом ст. 10 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» передбачено, що ініціатива щодо викупу земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб може належати лише органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування, спеціальним адміністраціям щодо управління територіями та об'єктами природно-заповідного фонду, особам, які отримали спеціальний дозвіл (ліцензію) на користування надрами, і підприємствам, які здійснюють будівництво, капітальний ремонт, реконструкцію, експлуатацію об'єктів транспортної та енергетичної інфраструктури, захисних гідротехнічних споруд і які погодили місце розташування таких об'єктів у випадках та в порядку, визначених статтею 151 Земельного кодексу України.

За наслідками розгляду пропозицій суб'єктів, зазначених в абзаці першому частини першої цієї статті, відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня надходження такої пропозиції приймає рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб.

Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов'язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п'яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками таких об'єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.

Інформація (письмове повідомлення) надсилається власнику (власникам) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому (їм) особисто під розписку.

У письмовому повідомленні, що надсилається власнику (власникам) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, які підлягають викупу для суспільних потреб, зазначається інформація щодо: об'єктів викупу, їх місцезнаходження, а для земельних ділянок додатково - площі, кадастрового номера (за наявності), категорії земель; мети викупу; умов викупу (орієнтовна викупна ціна, строк викупу, джерело фінансування витрат, пов'язаних з викупом), а також відомостей про земельну ділянку, інші об'єкти нерухомого майна, що можуть бути надані замість викуплених; прав і обов'язків власника (власників) земельної ділянки, іншого нерухомого майна, що на ній розміщено, які виникли у зв'язку з їх викупом відповідно до закону; відомостей про житловий будинок, жиле приміщення (місцезнаходження, площа), що надається замість викуплених.

До інформації (письмового повідомлення) додається план земельної ділянки (її частини), що підлягає викупу, і посвідчена в установленому законом порядку копія рішення про її викуп.

Згідно з ч. 1 ст. 11 вказаного Закону власник (власники) земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, протягом одного місяця з дня отримання інформації (письмового повідомлення) згідно із статтею 10 цього Закону письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу, що підлягає нотаріальному посвідченню. У разі надання особі у власність земельної ділянки чи іншого майна замість викупленого може укладатися договір міни.

Викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, може здійснюватися лише за згодою їх власників.

У разі досягнення згоди щодо викупу земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, сторони укладають договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності).

У разі якщо протягом одного року з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб (крім випадків, коли допускається примусове відчуження цих об'єктів з мотивів суспільної необхідності) договір купівлі-продажу (іншого правочину, що передбачає передачу права власності) з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, не укладений, таке рішення втрачає чинність.

Рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб з підстав, які допускають примусове відчуження цих об'єктів з мотивів суспільної необхідності, втрачає чинність у разі, якщо протягом одного року з дня прийняття рішення відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування не звернувся до суду з позовом про примусове відчуження цих об'єктів або якщо рішення суду про відмову у задоволенні цього позову набрало законної сили.

У разі втрати чинності рішенням про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з підстав, які допускають примусове відчуження цих об'єктів з мотивів суспільної необхідності, прийняття рішення про викуп таких об'єктів з цих же підстав допускається не раніше ніж через два роки.

Власник земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо яких органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування прийнято рішення про викуп з підстав, які допускають примусове відчуження такого майна з мотивів суспільної необхідності, зобов'язаний сприяти представникам зазначених органів і суб'єктам, уповноваженим на проведення експертної грошової оцінки вартості такої земельної ділянки та оцінки житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, у визначенні розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, доступі до об'єктів оцінки і до наявної у власника інформації про них.

Замість викупної ціни земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, власнику таких об'єктів за його бажанням можуть бути передані у власність інша рівноцінна земельна ділянка в межах території, на яку поширюються повноваження відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що прийняв рішення про викуп, або інше нерухоме майно, вартість яких враховується при визначенні викупної ціни.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону у разі викупу земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, для суспільних потреб власнику (власникам) цього майна вартість таких об'єктів може бути відшкодована у грошовій формі або може бути надано у власність іншу рівноцінну земельну ділянку чи об'єкти нерухомого майна, вартість яких враховується при визначенні викупної ціни.

За згодою власника (власників) йому може бути передано у власність іншу земельну ділянку, інші об'єкти нерухомого майна більшої вартості (але не більше ніж на 10 відсотків від їх експертної оцінки), що передбачає виплату власником різниці у вартості такого майна, або меншої вартості, що передбачає виплату власнику різниці у вартості такого майна.

Орган, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки для суспільних потреб, зобов'язаний відшкодувати фізичним та юридичним особам - власникам та користувачам суміжних земельних ділянок збитки, що були їм завдані внаслідок викупу земельної ділянки для суспільних потреб.

За змістом ст. 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» передбачено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об'єктів національної безпеки і оборони; лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації; об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об'єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, допускається, як виняток, з мотивів суспільної необхідності лише в разі, якщо будівництво зазначених у частині першій цієї статті об'єктів передбачається здійснити із застосуванням оптимального варіанта з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

Згідно зі ст. 16 вказаного Закону, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів.

Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого. Одночасно із задоволенням позовних вимог щодо примусового відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності суд може задовольнити вимоги щодо знесення житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, розміщених на земельній ділянці, що підлягають примусовому відчуженню.

Рішення суду про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, разом із документами, що підтверджують попередню та повну сплату колишньому власнику викупної ціни або державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, надане замість відчуженого, є підставою для державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені об'єкти.

Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об'єктів банківський рахунок.

Згідно з п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття позивачем розпорядження № 37), до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 03 серпня 2005 року затверджено Державну програму розвитку автомобільних доріг загального користування на 2007 - 2011 роки, метою якої є підвищення безпеки руху, швидкості, комфортності та економічності перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; поліпшення транспортно-експлуатаційного стану автомобільних доріг, мостів та дорожньої інфраструктури; забезпечення планомірного розвитку мережі автомобільних доріг; поліпшення технічних показників, підвищення конкурентоспроможності автомобільних доріг щодо забезпечення транзитних перевезень і розвитку автомобільного туризму; сприяння соціально-економічному та екологічно збалансованому розвитку держави.

Як вбачається з постанов Кабінету Міністрів України № 865 від 24 червня 2006 року «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), № 301 від 18 квітня 2012 року «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» (у редакції, чинній на час прийняття позивачем розпорядження № 37), автомобільна дорога М-12 Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) відноситься до міжнародних автомобільних доріг.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем, як органом виконавчої влади, який відповідно до закону може викуповувати земельні ділянки для суспільних потреб, надано достатньо доказів щодо наявності суспільної необхідності у примусовому вилученні належної ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва автомобільної дороги Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка (через Вінницю) на ділянці км 568+037 - км 572+037 (обхід смт. Бабанка), що відноситься до міжнародних автомобільних доріг, здійснення якого є неможливим без припинення права власності відповідача на спірну земельну ділянку.

При цьому, із залучених до матеріалів справи доказів та письмових пояснень позивача вбачається, що для будівництва автомобільної дороги обрано оптимальний варіант з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Уманської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Згідно з ч. 5 ст. 183-1 КАС України у постанові адміністративного суду про задоволення позову зазначається інформація про: об'єкт примусового відчуження, його місцезнаходження, площу, кадастровий номер, цільове призначення, категорію земель; умови попереднього повного відшкодування вартості земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, збитків, завданих власнику внаслідок примусового відчуження, та їх розмір, визначений відповідно до закону; строк, протягом якого власник має звільнити земельну ділянку, інші об'єкти нерухомого майна, що на ній розміщені; джерело фінансування витрат, пов'язаних із примусовим відчуженням.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7-12, 41, 70, 71, 122, 159, 160, 161, 162, 163, 183-1, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Уманської районної державної адміністрації в особі Служби автомобільних доріг у Черкаській області до ОСОБА_2 про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності задовольнити.

Примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 0,1132 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.05.2012, та розташована у Черкаській області Уманському районі, Бабанська селищна рада (за межами населеного пункту), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за ціною 5 331, 72 грн., з урахуванням суми сплачених грошових коштів.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку площею 0,1132 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.05.2012, та розташована у Черкаській області Уманському районі, Бабанська селищна рада (за межами населеного пункту), протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня набрання постановою суду законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 183-1, 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.