Справа № 806/5205/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"12" квітня 2016 р. Справа № 806/5205/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Мацького Є.М.
Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Житомирський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України про визнання дій протиправними,зобов`язання прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги,
ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності із 03.03.2015 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;
- зобов`язаня Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення, як інваліду 2 групи з 03.03.2015року, одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975.
Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" він має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання або одержаного каліцтва, яке мало місце в період проходження військової служби.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності з 03.03.2015 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову. Зокрема, Міністерство оборони України посилається на те, що відповідачем жодні рішення відносно позивача не приймалися, а тому його права не порушені. Крім того, зазначає, що термін подання позивачем відповідних документів для призначення одноразової грошової допомоги пропущено, оскільки первинно інвалідність останньому встановлено з 02.03.2010 року.
Розглянувши справу у межах, визначених ст.195 КАС України колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в країнах, де велись бойові дії.
Згідно витягу із протоколу №130 від 19.11.2009 року засідання Військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 встановлено причинний зв`язок між пораненням з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В подальшому при первинному огляді позивачу була встановлена ІІ група інвалідності, травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ЖИА №114631. При повторному огляді ОСОБА_1 встановлена з 03.03.2015 року друга група інвалідності - травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №083977.
З метою вирішення питання по виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою та надав необхідні документи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановленому порядку вказані документи направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги.
З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 р. №248/3/6/2842, адресованого Житомирському ОВК вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозиції Міністерству оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає та документи ОСОБА_1 повернуті, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013р. №975.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні допомоги ОСОБА_1 та зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги в разі інвалідності у відповідності до вимог Порядку №975.
Даючи правову оцінку обставинам справи в частині права позивача на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону №2011-ХІІ, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.41 Закон України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 2 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - , Закон, Закон №2011-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
За умовами наведених норм Закону, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно ст.16 Закону №2011-ХІІ право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року справа №21-446а14 та від 21.04.2015 року справа №21-135а15.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Враховуючи, що 2 група інвалідності ОСОБА_1 встановлена 24.02.2010 року, колегія суддів вважає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю позивача мала бути розрахована відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, а не відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.02.2015 року (справа №К/9991/80186/12) та ухвалі від 05.08.2014 року (справа №К/800/426/59/14).
Крім того, абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Порядку (в редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності) передбачено, що військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Водночас, частина друга статті 9 Закону №2011-ХІІ елементи грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія): одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а Закон №2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу.
Зазначена правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 12 листопада 2013 року, 21 та 28 січня 2014 року (справи №№ 21-383а13, № 21-464а13, № 21-315а13 відповідно), яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов`язковою для всіх судів України.
Вирішуючи спір в частині вимог позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у порядку та на умовах, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975, колегія судів зазначає наступне.
На час подання позивачем заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, механізм розгляду таких заяв та механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 24.02.2010 року, а тому має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 (надалі-Порядок №499).
Згідно пункту 3 Порядку №499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи:
- зяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
- копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Колегія суддів, зазначає, що подання позивачем заяви Житомирському обласному військовому комісаріату та доданих до неї документів повністю узгоджується із вимогами п.3 Порядку №499.
За приписами абзацу 2 п.7 Порядку №499, відповідач, Міністерство оборони України, як Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Крім того, процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міноборони.
Так, на час звернення позивача у грудні 2014 року порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014 року "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530).
Відповідно до п.4.6 Наказу №530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.
Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги, згідно з п.4.8 Наказу №530 подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530).
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, а на Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства оборони) розпорядниками нижчої ланки.
Судом встановлено з матеріалів справи, що за результатами розгляду заяви позивача листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 року №248/3/6/2842 за підписом начальника управлінням організаційного, соціального забезпечення та тарифікації позивачу через Житомирський обласний військовий комісаріат повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги.
Однак, лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду заяви позивача. У Міністерстві оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги приймає комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про що, слід зауважити, було зазначено у листі Департаменту фінансів Міністерства оборони України, проте дій, спрямованих на прийняття відповідного рішення уповноваженим органом (комісією), цим Департаментом вжито не було.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заява позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, визначеної Порядком №499, Міністерством оборони України у встановлені законодавством порядок та строки не розглянуто, відтак, при розгляді цієї заяви відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача.
Згідно із частиною другою статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до частини першої статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною третьою статті 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції, враховуючи відсутність рішення відповідача, вважає, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправної бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, не дотримано судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерство оборони України задовольнити частково.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" грудня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності із 24.02.2010 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії - протиправною.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України - вул. Баранова, 4,м.Житомир,10001,
5 - представнику позивача Коржилову Ю.Є., АДРЕСА_2