Справа № 806/214/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м.Житомир справа №806/214/16

час прийняття: 11 год. 30 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренка Д.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.02.2016 року,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 02.02.2016 року про сплату 134808,00 грн. ПДВ та 67404,00 грн. штрафних санкцій. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі якого було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, є помилковим. Вважає, що позивачем дотримано вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, які давали йому законні підстави для включення суми ПДВ у розмірі 123684,00 грн. до податкового кредиту по реальним господарським операціям з постачальником послуг ТОВ "Сумиторг"-Партнер", а тому висновок податкового органу про завищення податкового кредиту у вказаній сумі за цей період є необґрунтованим. Крім того, на думку позивача, ними не було допущено порушення вимог п.192.2 ст.192, п.198.3 ст.198 ПК України, оскільки коригування податкових зобов'язань проводилось у зв'язку із поверненням раніше не оплаченого товару покупцями.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених в запереченнях проти позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Житомирською ОДПІ проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску за період діяльності з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 16.01.2016 року №195/06-25-22/38373620 (а.с.18-34т.1).

Перевіркою встановлено порушення:

- п.192.2 ст.192, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 134808 грн., в т.ч. по періодах: січень 2014 року - 917 грн., лютий 2014 року - 551 грн., березень 2014 року - 85299 грн., квітень 2014 року - 3 грн., травень 2014 року - 11533 грн., червень 2014 року 31151 грн., липень 2014 року - 539 грн., серпень 2014 року - 2541 грн., вересень 2014 року - 275 грн., жовтень 2014 року -1344 грн., листопад 2014 року - 655 грн.

На підставі акту перевірки Житомирською ОДПІ винесене податкове повідомлення - рішення від 02.02.2016 року №, яким товариству з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем 134808 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 67404 грн. (а.с.13).

Суд не погоджується з висновками податковим органом з огляду на наступне.

В акті перевірки вказано, що відповідно до п.192 ст.192 Податкового кодексу України підприємством безпідставно проведено коригування податкового зобов'язання з податку на додану вартість по фізичним особам - не платникам ПДВ. Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - в разі зміни суми компенсації вартості товарів (послуг), наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості (а.с.24 т.1).

Відповідно до пп.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобовязань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобовязань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у звязку з отриманням таких товарів/послуг.

Пунктом 192.2 ст.192 ПК України визначено, що норма пункту 192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок. При цьому, приписи зазначених норм права поширюються на випадки повернення покупцем продавцю раніше оплаченого отриманого товару.

Згідно з п.192.3 ст.192 ПК України результат перерахунку податкових зобовязань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом державної податкової служби.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем укладались однотипні договори поставки з покупцями продукції (а.с.32 т.6 - 41 т.7).

Пунктом 5.4 договорів встановлено, що оплата за товар здійснюється в безготівковій формі протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару (дати підписання накладної на товар, товарно-транспортної накладної, видаткової накладної).

У випадку утворення у покупця черствих хлібобулочних виробів, кондитерських виробів, строк реалізації яких минув, такі товари можуть бути повернуті. У такому випадку розрахунки за отриманий товар здійснюється сторонами за мінусом вартості повернутого товару (п.4.8 договорів).

Тобто, в судовому засіданні встановлено, що позивачем постачався, а в подальшому частково повертався товар, який не був оплачений покупцем. Розрахунок за отриманий товар проводився із врахуванням повернутого товару. Тому, на дані правовідносини приписи норм п.192.2 ст.192 ПКУ не поширюються.

У зв'язку із вищевикладеним, суд зазначає, що згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів, або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору (п.192.2 ст.192 Кодексу).

Відповідно до абзацу третього п.201.10 ст.201 Кодексу та п.9 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом МФУ від 22.09.2014 року N957, податкові накладні, у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку, реєструються в ЄРПН та не видаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг.

Пунктом 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 29.12.2010 року N1246, передбачено, що розрахунок коригування, складений платником податку до податкових накладних, які не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг), підлягає реєстрації таким платником податку.

Отже, постачальник - платник ПДВ має право скласти розрахунок коригування до податкової накладної, складеної при здійсненні операцій з постачання такого товару, та зменшити нараховану суму податкових зобов'язань з ПДВ після реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН.

Аналогічна позиція викладена у листах ДФС від 28.10.2015 року №21401/6/99-99-19-03-02-15, від 06.11.2015 року №24866/10/28-10-06-11 та ін.

На підставі викладеного та з врахуванням, що позивачем розрахунки коригування неплатникам ПДВ було проведено при поверненні раніше поставлених, але не оплачених товарів, висновок податкового органу про наявність в діях позивача порушень п.192.2 ст.192 Податкового кодексу України є безпідставним.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Суми торг - Партнер".

В акті перевірки зазначено, що на порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ "Золотий коровай" завищено податковий кредит, оскільки в актах виконаних робіт та звітах містяться формальні формулювання виконаних робіт без конкретизації, які були отримані від виконавця (ТОВ "Сумиторг - Партнер") та відсутня обґрунтованість вартості цих послуг, та які на момент перевірки не підтверджені відповідними первинними бухгалтерськими документами, які б засвідчували, що дані послуги пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, в результаті чого завищено податковий кредит по ПДВ на загальну суму 123684 грн., в т.ч. по періодах: березень 2014 року в сумі 82921 грн., травень 2014 року 9901 грн., червень 2014 року 30862 грн. (а.с.27 т.1).

Суд зазначає, що відповідно до п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності із п.198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг тощо.

Згідно із п.198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п.198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті УЗ цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Водночас слід наголосити, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що повязані з рухом активів, зміною зобовязань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. А відтак якщо певна господарська операція не відбулася, визначення податкового кредиту є безпідставним, а ПДВ не підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В акті перевірки відсутні зауваження щодо податкових накладних, на підставі яких позивачем у відповідних податкових періодах формувався податковий кредит.

Судом встановлено, що між ТОВ "Золотий Коровай" та ТОВ «Сумиторг-Партнер» були укладені договори про надання послуг у березні, травні, червні 2014 року. На підтвердження отримання ТОВ "Золотий Коровай" послуг від ТОВ «Сумиторг-Партнер» виписувались податкові накладні, складались акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) та звіти про надання послуг (а.с.49-248 т.1, 1-109 т.2). Оплата за отримані послуги проведена.

В акті перевірки зазначено, що акти та звіти виконаних робіт не містять чіткого змісту і обсягу господарських операцій, обґрунтування вартості, прізвищ осіб, які безпосередньо виконували роботи (послуги), звіти містять формальні формулювання виконаних робіт без конкретизації місця виконання чи надання послуг, зі змісту цих актів та звітів неможливо встановити, які конкретно послуги було надано та в якому обсязі, що виключає можливість оцінити, їх фактичну вартість та доцільності використання у виробничий діяльності підприємства та яку економічну вигоду вони могли принести підприємству. Крім того, в ході перевірки встановлено, що в штаті працівників підприємства (менеджер по збуту, менеджер з маркетингу, економічний відділ, бухгалтерія, заступників директора та ін.) наявна достатня кількість працівників, які можуть виконувати та виконують аналогічну роботу згідно їх функціональних обов'язків та отримують заробітну плату, наявність в штаті підприємства власних працівників дає всі підстави для виконання даних робіт та послуг, отримані послуги від ТОВ "Сумиторг-Партнер" не надали фінансового результату в фінансово-господарській діяльності підприємства та призвели до збільшення витрат підприємства, що негативно вплинуло на фінансовий результат підприємства. Згідно даних інформаційної бази ДФС - ТОВ "Сумиторг-Партнер" , м.Дніпропетровськ, стан «16»- припинено (ліквідовано), знято з обліку ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська 03.12.2015 року, свідоцтво по ПДВ анульовано 16.11.2015 року, основний вид діяльності - виробництво хліба та хлібобулочних виробів, згідно КВЕД консультаційні послуги не передбачено.

Судом встановлено, що в період березень, травень, червень 2014 року ТОВ «Сумиторг-Партнер» було діючим підприємством. Керівником ТОВ «Сумиторг-Партнер» був ОСОБА_4, що підтверджується витягом з ЄДР. Інформація про рішення засновників (учасників) щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесена до відомостей ЄДР 14.05.2015 року. Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації проведена лише 03.12.2015 року.

Посилання податкового органу на той факт, що основним видом діяльності ТОВ «Сумиторг-Партнер» є виробництво хліба та хлібобулочних виробів, не позбавляє зазначеного субєкта господарювання права здійснювати інші види діяльності, не заборонені діючим законодавством. В статуті ТОВ "Сумиторг-Партнер" зазначено, що товариство може займатись і іншими видами діяльності, не забороненими законодавством України. Суд зазначає, що суб'єкти господарювання в своїй діяльності не обмежені правом здійснення лише основного виду. Субєкти господарювання обмежені лише обов'язком не здійснювати діяльність, заборонену діючим законодавством. А як вбачається зі змісту укладених договорів, заборонені види діяльності цими договорами не передбачені. Відтак, ТОВ «Сумиторг-Партнер» мало право здійснювати всі види діяльності, передбачені статутом підприємства, в т.ч. надавати консультаційні послуги третім особам.

Встановлено, що у ТОВ "Золотий коровай" відділ маркетингу був створений лише 16.03.2015 року (а.с.62-72 т.7), а до цього з 01.04.2014 року була введена посада менеджера з маркетингу (а.с.173-177 т.2).

З оглянутих в судовому засіданні звітів про надання послуг (копії долучені до матеріалів справи) встановлено, що в кожному звіті визначені послуги, які надавались контрагентом. Всі звіти підписані посадовою особою ТОВ "Сумиторг-Партнер" директором ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що ТОВ "Золотий коровай" і ТОВ "Сумиторг-Партнер" мають приблизно однакові технічні та технологічні можливості, працюють в одному сегменті ринку, але на великій відстані одне від іншого і тому не є конкурентами щодо збуту продукції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працював заступником директора з комерційних питань ТОВ "Сумиторг-Партнер" і особисто надавав консультаційні послуги щодо налагодження роботи торгівельного відділу, взаємодії виробничих відділів, контролю бізнес-процесів, консультував щодо дистрибуції, проведення піар-компаній, реклами деяких торгових позицій в різних сегментах ринку, налагодження логістичної діяльності, роз'яснював питання правильного погашення дебіторської заборгованості, відгрузки продукції в кредит. Вивчав ситуацію на підприємстві із зазначених питань під час приїзду на товариство. Приїздив як сам, так і з маркетологом ТОВ "Сумиторг-Продукт". Послуги надавав як усно ОСОБА_6, так і писав звіти з рекомендаціями, які віддавав на затвердження керівнику.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала заступником директора ТОВ "Сумиторг-Партнер" і надавала консультації особисто щодо налагодження обладнання, технічних можливостей з метою економії світла, газа і як наслідок здешевіння собівартості продукції. Нею переглядались рецептури товариства та надавались рекомендації щодо виготовлення окремих позицій товарів, яких раніше ТОВ "Золотий коровай" не виготовляло. Під її керівництвом проведена повна реконструкція кондитерського цеху. Для цього свідок неодноразово приїздила на підприємство разом з механіками і технологами. Виконувала завдання за вказівкою свого керівника.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працювала начальником юридичного відділу ТОВ "Сумиторг-Партнер". Перевіряла договори про надання консультаційних послуг, обговорювала їх з директором. Договори мали реальний характер. На виконання укладених договорів були задіяні відділ маркетингу, технологічний відділ та інші служби товариства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що працював заступником начальника ТОВ "Золотий коровай". 2014 рік був дуже складним і підприємство готувалось до банкрутства. Товариство знайшло вихід зі складної ситуації шляхом залучення ідентичного, але рентабельного виробництва для надання послуг щодо раціонального використання потужностей та правильного ведення виробництва. Залучені спеціалісти ТОВ "Сумиторг-Партнер" спочатку вивчили ситуацію, що склалась у товариства, а потім надали консультації та допомогу в результаті чого кількість продукції позивача збільшилась з 15 тон в 2014 році до 58 тон в 2015 році. На сьогоднішній день підприємство рентабельне, працівникам виплачується заробітна плата, розвивається виробництво.

ОСОБА_6Б пояснив, що працював менеджером по маркетингу і безпосередньо отримував консультації щодо збуту продукції, погашення дебіторської заборгованості, підбору персоналу. На сьогоднішній день на підприємстві існує відділ маркетингу і потреби в отриманні консультаційних послуг немає.

Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що здійснення господарських операцій позивачем за перевіряємий період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а отримання послуг пов'язане з господарською діяльністю позивача.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків. Будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум податкового кредиту відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

Отже, на підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що ТОВ "Золотий коровай" було дотримано вимоги п.198.3 ст.198 Податкового Індексу України, які давали йому підстави для включення суми ПДВ у розмірі 123684,00 грн. до податкового кредиту по постачальнику ТОВ «Сумиторг-Партнер» за березень, травень, червень 2014 року, а тому висновок податкового органу про завищення податкового кредиту у вказаній сумі за цей період є необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України сплачений позивачем при подачі позову судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 02.02.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий коровай" сплачений судовий збір у розмірі 3033 грн. 18 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 18 квітня 2016 р.