Справа № 22-а-23884/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів - Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Буча Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Буча Київської області про зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, має право на призначення і виплату йому відповідачем щомісячно державної пенсії, передбаченої ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії, передбаченої ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком при цьому підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму, але відповідач не дотримав вимог вказаного законодавства і виплачував менші розміри державної та додаткової пенсії. А тому просив стягнути х відповідача відповідні суми з серпня 2007 року по серпень 2010 року, а також виплачувати з серпня 2010 року в такому ж розмірі пенсії до зміни в законодавстві.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача перерахувати позивачу державну пенсію, передбачену ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, передбачену ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01 серпня по31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року і до зміни в Законодавстві.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, зокрема, інвалідам другої групи 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Згідно з ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка є потерпілий від Чорнобильської катастрофи і інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС. Позивач має право на нарахування і виплату йому відповідачем державної пенсії, передбаченої ст.54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії передбаченої ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Для визначення мінімальної пенсії за віком підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність установлений у Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримує пенсію та додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, які відповідають вимогам закону та обставинам справи. Постанову суду винесено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Буча Київської області залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2010 року залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді