Справа № 2а-4001/08/1570
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Маринченка В.Л.,
суддів:Прокопенка О.Б., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення сум грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 листопада 2015 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2013 року про часткове задоволення вищезазначеного позову залишив без змін.

Не погодившись із таким рішенням суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 подала заяву про його перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Заява подана із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС та містить клопотання про його поновлення.

Відповідно до частини п'ятої статті 238 КАС у разі пропущення строку, встановленого частинами першою-четвертою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. Питання про поновлення строку вирішується колегією суддів під час вирішення питання про допуск справи до провадження.

Викладені у клопотанні обставини пропуску процесуального строку дають підстави для висновку, що цей строк пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи наявність різного правозастосування, ОСОБА_4 додала до заяви ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2014 року К/800/3124/14, 11 вересня 2014 року К/800/10301/13 та 19 березня 2014 року К/9991/34018/11. Однак аналіз зазначених судових рішень та рішення, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування касаційним судом вказаної у заяві норми матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

ОСОБА_4 також послалася на ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2013 року К-32747/10 та 22 травня 2014 року К/9991/16765/12, якими касаційний суд скасував рішення судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з невстановленням усіх фактичних обставин справи, що мають значення для їх правильного вирішення. Таким чином, наведеними судовими рішеннями не розв'язано спір по суті і вони не містять остаточних висновків щодо правильного застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Заява також містить посилання на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2015 року у справі № 820/19714/14, однак таке судове рішення до заяви не додане та відсутнє у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Окрім наведеного, ОСОБА_4 посилається на неоднакове застосування норм процесуального права, однак за правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС з такої підстави може бути переглянуте тільки рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, або яке прийняте з порушенням правил підсудності. При цьому ухвала Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а посилань на порушення судом при її прийнятті правил підсудності заява ОСОБА_4 не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року у цій справі.

Керуючись статтями 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Поновити строк для подання ОСОБА_4 заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року.

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення сум грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: О.Б. Прокопенко
О.О. Терлецький