Справа № 296/11909/15-а
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого суддсі ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Козловець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, про визнання нечинним та скасування окремих положень наказу начальника управління освіти Житомирської міської ради від 20.05.2015 року №236 "Про деякі питання організації безпеки життя і здоров"я учасників навчально-виховного процесу, обліку благодійних внесків та діяльності батьківських комітетів у загальноосвітніх навчальних закладах",

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить визнати нечинним та скасувати п.1.3, п.1.4, п.1.6, п.2.1, п.2.2, п.2.3 розпорядчої частини наказу №236 від 20.05.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.05.2015 року відповідачем був прийнятий наказ, який регулює відносини, що виникають в процесі укладання договорів уповноважених осіб з субєктами охоронної діяльності на охорону навчальних закладів. Встановлює нові норми взаємовідносин для керівників закладів освіти по організації роботи батьківських комітетів. Встановлює рекомендаційні норми батьківським комітетам щодо надходження, розподілу та використання товарів, робіт та послуг.

Вважає, що окремі положення наказу не відповідають приписам нормативно-правових актів, які мають вищу юридичну силу, порушують його права як батька, який здійснює благодійну діяльність.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував у його задоволенні, з підстав викладених в запереченнях на позов (а.с.39-43).

Третя особа в судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_2 та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2015р. управлінням освіти Житомирської міської ради був прийнятий наказ №236 «Про деякі питання організації безпеки життя і здоров'я учасників навчально-виховного процесу, обліку благодійних внесків та діяльності батьківських комітетів у загальноосвітніх навчальних закладах».

Даний наказ прийнятий управлінням освіти Житомирської міської ради з метою приведення у відповідність з чинним законодавством правовідносин, що виникають під час організації безпеки життя і здоровя учасників навчально-виховного процесу у загальноосвітніх навчальних закладах та регулює внутрішні фінансово-господарські питання по організації діяльності підпорядкованих закладів освіти.

З пунктів 1.3, 1.4, 1.6 оскаржуваного наказу від 20.05.2015 р. №236 вбачається, що вони адресовані керівникам загальноосвітніх навчальних закладів. Пункти 2.1, 2.2, 2.3 даного наказу адресовані батьківським комітетам і носять рекомендаційний характер. Рекомендацією є порада або пропозиція, яким чином можливо вирішити те чи інше питання але за суттю свого визначення не є обов'язковою до виконання та відповідно не встановлює нових та не змінює діючих прав, свобод та обов'язків закріплених Конституцією та Законами України.

Враховуючи те, що приписи розділу 2 наказу носить рекомендаційний характер вони не змінювали і не можуть змінити принципи діяльності батьківських комітетів, не впливають на їх організаційну самостійність, не встановлюють додаткових прав чи обовязків для батьківських комітетів та батьків, що входять до їх складу.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про загальну середню освіту» загальноосвітній навчальний заклад: охороняє життя і здоров'я учнів (вихованців), педагогічних та інших працівників загальноосвітнього навчального закладу; додержується фінансової дисципліни, зберігає матеріально-технічну базу. Отже вказана правова норма зобов'язує директора, що здійснює керівництво загальноосвітнім навчальним закладом і діє від його імені вчиняти певні керівні функції для забезпечення виконання вимог Закону.

Кожний загальноосвітній навчальний заклад є юридичною особою, має власні кошторис, печатку та виступає учасником цивільно-правових, адміністративних, господарських і трудових відносин.

Відповідно до пункту 1.2. Примірного положення про батьківські комітети школи, комітети (ради) є добровільними громадськими формуваннями, створеними на основі єдності інтересів батьків щодо реалізації прав та обов'язків своїх дітей під час їх навчання у загальноосвітньому навчальному закладі.

Пунктом 1.7. Примірного положення про батьківські комітети школи встановлено, що заклад на підставі Примірного положення про батьківські комітети (ради) загальноосвітніх навчальних закладів розробляє власне положення про батьківські комітети з урахуванням специфіки діяльності свого закладу та вимог до статутних документів.

Розділом 2 Примірного положення про батьківські комітети школи визначено мету, завдання, основні принципи діяльності батьківських комітетів, а розділом 4 Примірного положення про батьківські комітети школи - права та обов'язки комітетів.

Враховуючи викладене батьківські комітети можуть наділятися відповідною правосуб'єктністю і виступати учасниками правовідносин, в тому числі з управлінням освіти. На суб'єктний склад таких правовідносин вказують наприклад абзац 2 пункту 4.1. Примірного положення про батьківські комітети школи згідно з яким батьківські комітети мають право: встановлювати зв'язки з місцевими органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, органами внутрішніх справ, громадськими організаціями, підприємствами, навчальними та науковими установами, сільськогосподарськими господарствами щодо надання фінансової та матеріально-технічної допомоги загальноосвітньому навчальному закладу, захисту здоров'я і життя учнів, навчальної та виховної роботи, харчування учнів, благоустрою та з питань забезпечення санітарно-гігієнічних умов у навчальному закладі: і абзац 3 пункту 4.3. Примірного положення про батьківські комітети школи згідно з яким комітети зобов'язані - надавати інформацію про свою діяльність за проханням директора закладу або відповідного органу управління освітою.

Оскільки позивачем не було надано доказів надання благодійної діяльності щодо надання охоронних послуг чи їх оплати на виконання оспорюваного наказу, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління освіти Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3, про визнання нечинним та скасування окремих положень наказу начальника управління освіти Житомирської міської ради від 20.05.2015 року №236 "Про деякі питання організації безпеки життя і здоров"я учасників навчально-виховного процесу, обліку благодійних внесків та діяльності батьківських комітетів у загальноосвітніх навчальних закладах" - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю. І. Драч