Справа № 2а-5037/10
Суддя: Гірник Т. А.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гірник Т.А.

при секретарі Заставній С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції при ГУМВС України у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 серії ВС № 221781 по справі про адміністративне правопорушення від 26.02.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 26.02.2010 року уповноваженим працівником відповідача винесено оскаржувану постанову. Вважає, що в постанові не відображено дійсні обставини події, факт вчинення правопорушення не доведений жодними доказами. Вказав, що інспектором ДПС не враховано той факт, що зупинка належного йому автомобіля була вимушеною по причині уникнення перегрівання двигуна та супроводжувалась ввімкненням аварійної сигналізації. Вважає, що його дії не суперечили діючим ПДР України. Також звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови, інспектором ДПС не враховано норми ст.ст. 33, 268 КУпАП. Тому дані обставини просить врахувати при прийнятті рішення та позов задоволити в повному обсязі. Водночас просить поновити строк звернення до суду, оскільки оскаржувану постанову отримав в приміщенні ВДВС в межах десяти днів, що передували зверненню до суду. У підтвердження вимог покликається на копію оскаржуваної постанови. У судове засідання позивач не зявився, у прохальній частині позову просить справу слухати у його відсутності. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому, у відповідності до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Безспірно встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_1.

З долученої до справи копії постанови інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 серії ВС № 221781 по справі про адміністративне правопорушення від 26.02.2010р. (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 грн. за вчинення адміністративного проступку, що проявилось в тому, що ОСОБА_1 26.02.2010 року о 14 год. 17 хв. по вул. Шевченка Городоцькій у м. Львові здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії перехрестя, чим допустив порушення Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вирішуючи даний спір суд надає віри поясненням позивача про вимушену зупинку транспортного засобу, ввімкнення аварійної світлової сигналізації, що відповідає вимогам п.п.9.9 ПДР України.

Відповідно до п.п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Беручи до уваги наведені вище обставини, у суду немає підстав вважати, що позивачем порушено ПДР України, дії ОСОБА_1 відповідали встановленим вимогам ПДР. Водночас відповідачем суду не представлено жодних обєктивних доказів вчинення позивачем адміністративного проступку умисно чи з необережності.

Відповідно до п. 2.12 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009р. N 77, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права й обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови вимоги вказаної інструкції працівниками ДАІ не дотримані, не досліджені та не перевірені, як достовірні пояснення позивача про вимушену зупинку транспортного засобу і виконання при цьому вимог правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Однак, вказані вимоги Закону не були враховані посадовою особою при винесенні оскаржуваної постанови.

Також при винесенні постанови було грубо порушено права позивача ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач в особі інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 позбавив позивача прав, гарантованих чинним законодавством України, та не виконав вимоги матеріального і процесуального права України.

Враховуючи вищенаведене, а також вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, якою обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови, а відтак про задоволення адміністративного позову в цілому.

У судовому засіданні встановлено, що позивач оскаржувану постанову отримав в приміщенні ВДВС в межах десяти днів, що передували зверненню до суду. Інших даних про отримання копії постанови суду не представлено. При таких обставинах, звертаючись до суду з даним позовом до суду 09.08.2010р., суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду із поважної причини, тому, відповідно до вимог ст. 102 КАС України, строк для подачі адміністративного позову слід поновити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 69-72, 86, 102, 158-163 КАС України, ст.ст. 9, 33, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову інспектора ДПС БДПС ВДАІ з ОАТ м. Львова та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 серії ВС № 221781 по справі про адміністративне правопорушення від 26.02.2010р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Гірник