Справа № 816/4393/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 р.Справа № 816/4393/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2015р. по справі № 816/4393/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу від 12 серпня 2015 року №18 "ДС" "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.".

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2015р. та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач фактично перевищив свої повноваження в частині видання наказів про направлення для проведення перевірок, оскільки він є керівником структурного підрозділу, а не окремої юридичної особи, а тому оскаржуваний наказ було видано відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України і, окрім того, в порушення норм Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду вирішено не ухвалою, а постановою суду.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга, відповідно до положень ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом першого заступника Голови ДАБІ України №340 "ОС" від 13.05.2015 року ОСОБА_1 з 13.05.2015 року призначений на посаду директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та йому присвоєно 9 ранг державного службовця.

Згідно протоколу №4 від 22.07.2015 року виробничої наради з керівниками територіальних органів - структурних підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, позивачу запропоновано надати письмові пояснення стосовно зафіксованих фактів щодо: встановлення різних термінів на усунення однотипних порушень при визначенні посадовими особами строку виконання вимог приписів (п.п. 2.1 протоколу №4); встановлення різних термінів на усунення однакових порушень однією і тією ж посадовою особою (п.п. 2.2 протоколу №4); нездійснення контролю за виконанням вимог припису, у разі коли термін виконання припису сплинув більше 10 днів (п.п. 2.3 протоколу №4); видачі наказів для проведення позапланових перевірок юридичних осіб та недотримання форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, затверджених наказом Мінрегіону України від 15.05.2012 №240 (термін - 03 серпня 2015 року, п.п. 2.6 протоколу №4); обґрунтування рішення стосовно визначення кількості проведених перевірок достовірності даних, наведених у документах дозвільного характеру про початок будівельних робіт або про готовність об'єкту до експлуатації у 1-му півріччі 2015 року, що склала відповідно 4% від загальної кількості зареєстрованих документів дозвільного характеру або про готовність об'єкту до експлуатації за січень-червень 2015 року (термін - 03 серпня 2015 року, п. 3 протоколу №4).

Листами від 23.07.2015 року та від 03.08.2015 року №1016-1.11/3965, №1016-1.11/3970 та №1016-1.11/3968 ОСОБА_1 надав пояснення стосовно зазначених в протоколі недоліків в роботі.

12.08.2015 року головою ДАБІ України видано наказ №18 "ДС" "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.", яким за неналежне виконання посадових обов'язків позивачу оголошено догану. Даний наказ видано на підставі службової записки Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, письмового пояснень ОСОБА_1, протоколу виробничої наради з керівниками територіальних органів - структурних підрозділів ДАБІ України №4 від 22.07.2015 року.

Позивач не погодився із наказом ДАБІ України №18 "ДС" від 12.08.2015 року та звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач необґрунтовано та з неповним з'ясуванням всіх обставин притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Позивач, займаючи посаду директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, є державним службовцем, а тому на нього поширюються норми Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До державних службовців застосовуються дисциплінарні стягнення, що передбачені вищезазначеним Законом та чинним законодавством про працю України, зокрема статтею 147 КЗпП України передбачене таке дисциплінарне стягнення як догана.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала службова записка директора Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю №40-20/43 від 22.07.2015 на ім'я голови ДАБІ України, з якої слідує, що директор Департаменту ДАБІ у Полтавській області ОСОБА_1 не вправі був видавати накази на проведення позапланових перевірок, оскільки є керівником структурного підрозділу, а не окремої юридичної особи і винесені ним постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не відповідають затвердженої Наказом формі.

Однак, колегія суддів зазначає, що накази №496, №498, №499 від 02.06.2015 "Про проведення позапланової перевірки" були видані не позивачем, а першим заступником Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, якими наказано саме Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області провести позапланову перевірку підприємств.

З Наказу ДАБІ України від 05.01.2015 №1 "Щодо удосконалення роботи зі здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю" вбачається, що керівників територіальних органів та їх заступників, у тому числі департаменту ДАБІ у Полтавській області, уповноважено направляти посадових осіб відповідно до їх функціонального призначення на проведення позапланових перевірок на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок.

На виконання зазначених наказів №496, №498, №499 від 02.06.2015 "Про проведення позапланової перевірки" позивачем відповідно до абзацу 9 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, наказу ДАБІ України від 05.01.2015 №1 "Щодо удосконалення роботи зі здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю", видано три накази: від 15.06.2015 №177, від 22.06.2015 №187, від 23.06.2015 №191 "Про направлення посадових осіб Департаменту для проведення позапланової перевірки".

За таких обставин, твердження апелянта, що позивач перевищив свої повноваження в частині видання наказів про направлення посадових осіб для проведення перевірок, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач не видавав накази на проведення позапланових перевірок, однак, як директор Департаменту ДАБІ у Полтавській області, виконуючи покладені на нього обов'язки та виконуючи вимоги Наказу ДАБІ України від 05.01.2015 №1 "Щодо удосконалення роботи зі здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю" та накази ДАБІ України від 02.06.2015 №496, №498, 499 "Про проведення позапланової перевірки", зобов'язаний був видати накази "Про направлення посадових осіб Департаменту для проведення позапланової перевірки" від 15.06.2015 №177, від 22.06.2015 №187 та від 23.06.2015 №191.

Окрім того, постановами Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2015 у справі №816/2881/15 та від 22.09.2015 у справі №816/2733/15 підтверджено правомірність дій позивача, як директора Департаменту ДАБІ у Полтавській області, щодо проведення вказаних вище перевірок з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Щодо посилань апеллянта на неналежне вирішення судом клопотання про залишення позовної заяви без розгляду колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про державну службу" не встановлено строків звернення до суду при розгляді спорів щодо проходження служби.

Частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, але іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. З цього приводу колегія суддів зазначає, що у пункті 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" роз'яснено, що у разі коли спеціальні закони питання щодо строків звернення до суду при розглядів спорів не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи, з оскаржуваним наказом позивач ознайомився 27.08.2015 року, а до суду звернувся 15.10.2015 року, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не пропустив строк звернення до суду.

Посилання апелянта, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду вирішено не ухвалою, а постановою суду, колегія суддів вважає, що вказане порушення судом першої інстанції норм процесуального права не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням викладеного, виходячи з меж апеляційної скарги, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач необґрунтовано та з неповним з'ясуванням всіх обставин притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2015р. по справі № 816/4393/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Яковенко М.М.