Справа № 805/162/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року справа №805/162/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився

відповідач: Циря С.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року по справі № 805/162/16-а (головуючий І інстанції Козаченко А.В.) за позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання нечинним наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправним наказ від 17.08.2015 року №1982а/1 про увільнення від роботи на період мобілізації в частині застосування річного терміну збереження займаної посади та середнього заробітку на період проходження військової служби; визнання нечинним положення наказу від 17.08.2015 року №1982а/1 про увільнення від роботи на період мобілізації щодо застосування річного терміну збереження займаної посади та середнього заробітку на період проходження військової служби; зобов'язання внести зміни до наказу від 17.08.2015 року №1982а/1 про увільнення від роботи на період мобілізації згідно до ст. 119 КЗпП України із змінами, внесеними Законом України №433-VІІІ від 14.05.2015 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року у задоволені позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначив, що наказ відповідача від 17.08.2015 року №1982а/1 неправомірний незалежно від самостійного внесення відповідачем змін до нього в процесі судового провадження. Крім того, ст. 119 КЗпП України встановлює строки збереження місця роботи та середнього заробітку за мобілізованим працівником: або до закінчення особливого періоду, або до дня фактичної демобілізації, або не більше, ніж на строк укладеного контракту. Наказом відповідача від 26.02.2016 року №294/1 зазначено лише одну підставу збереження місця роботи та середнього заробітку, встановленому ст. 119 КЗпП України - до дня фактичної демобілізації, та не зазначено інших підстав - до закінчення особливого періоду, або не більше, ніж на строк укладеного контракту. Таким чином, наказ відповідача від 26.02.2016 №294/1 про вчинення змін до спірного наказу також не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує права.

Представник Головного територіального управління юстиції у Донецькій області проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомленні належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом від 18.08.2015 р. № 1982а/1 позивача, заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, увільнено з займаної посади з 17.08.2015 року згідно п. 3 ст. 36 КЗпП України на період проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, але не більше одного року, зі збереженням робочого місця й посади. Згідно ст. 119 КЗпП України прийнято рішення щодо виплати позивачеві компенсації у розмірі середнього заробітку протягом одного року.

Підставою для прийняття наведеного наказу стало повідомлення військового комісара Першотравневого РВК Міністерства оборони України №1142 від 03.08.2015р.

Наказом від 26.02.2016 року № 294/1 було внесено зміни до наказу від 17.08.2015 року №1982а/1 та викладено останній у такій редакції: ОСОБА_4, заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, увільнити з займаної посади з 17 серпня 2015 року на період призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період до дня фактичної демобілізації, згідно ст. 119 КЗпП України. Згідно ст. 119 КЗпП України зберегти за ОСОБА_4 посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції і середній заробіток на час призову.

Соціальні гарантії для працівників, які прийняті або призвані на військову службу визначені, зокрема, статтею 119 КЗпП України, за приписами частини 3 якої (в редакції, чинної у спірний період) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Як вбачається з повідомлення військового комісара Першотравневого РВК позивач був призваний на військову службу при мобілізації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем у наказі від 26.02.2016 року №294/1 правомірно було визначено період збереження місця роботи та середнього заробітку на час призову до дня фактичної демобілізації.

Згідно до частини четвертої ст..119 КЗпП України за працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв'язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Тобто, положення цієї норми розповсюджуються на працівників, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військовоїслужби у зв'язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом.

Позивачем не надано доказів продовження військової служби у зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом, а тому доводи апеляційної скарги з посиланням на ті обставини, що наказ від 26.02.2016 року № 294/1 не містить такої підстави збереження, як до закінчення особливого періоду, або не більше ніж на строк укладеного контракту, колегія суддів вважає безпідставними.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно до положень ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи, що на час прийняття судом першої інстанції рішення права позивача не є порушеними, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року по справі № 805/162/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року по справі № 805/162/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 квітня 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 19 квітня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.