Справа № 826/1428/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 квітня 2016 року № 826/1428/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області.
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СППРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № VIII-024/2015 від 25.09.2015 року, яким скаргу адвоката ОСОБА_2 задоволено, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців скасовано та про зобов'язання відповідача прийняти рішення про залишення скарги адвоката ОСОБА_2 без задоволення, а рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.11.2014 без змін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зазначає, що відповідачем прийнято формальне та незаконне рішення, яким задоволено скаргу адвоката ОСОБА_2 та скасовано рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

Позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 02.02.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Полтавської області.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач вказував, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового розгляду справи.

В судовому засіданні судом ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження з урахуванням положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області від 23.05.2014 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення від 23.05.2014 року залишено без розгляду.

01.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області зі скаргою про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики.

30.11.2014 року Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року скаргу ОСОБА_1 задоволено та притягнуто адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

05.01.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 25.09.2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців скасовано, дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_2 закрито.

Підставою для задоволення скарги ОСОБА_2 та скасування рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року слугувала повторність розгляду кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області скарги ОСОБА_1, яка раніше вже зверталась до комісії і рішенням якої відмовлено у її задоволенні. Також відповідачем встановлено, що всупереч вимогам частини 2 статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» членом ДП КДКА Полтавської області ОСОБА_3 не перевірені пояснення ОСОБА_2

Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним, формальним та таким, що порушує її права та інтереси у зв'язку з чим, звернулась до суду за їх захистом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Провівши у ході розгляду справи перевірку стосовно прийняття відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, оскаржуваного рішення на предмет дотримання ним вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, враховуючи завдання адміністративного судочинства та виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон).

Статтею 38 Закону передбачено , що заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов'язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів.

Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

За приписами статті 40 Закону дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.

Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці.

Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.11.2014 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців скасовано у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 вже зверталась із скаргою з тих самих підстав до тієї ж особи та не оскаржила прийняте за наслідками розгляду скарги рішення від 23.05.2014 року. Крім того, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав про відсутність вчиненої перевірки пояснень адвоката, чим порушено вимоги

За наслідками розгляду та аналізу рішень дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 23.05.2014 та від 28.11.2014 судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до третьої особи посилалась на вчинення одних і тих самих дій адвокатом ОСОБА_2, що на думку позивача являють собою зловживання правами адвоката, яким в свою чергу дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області двічі надано оцінку.

Частиною 2 статті 36 Закону передбачена заборона зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Враховуючи ідентичність підстав звернення ОСОБА_1 до дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області відносно дій адвоката ОСОБА_2 та наявність двох рішень, що позивачем не спростовано, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, що в свою чергу відповідає критеріям встановленим частиною 3 статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури прийняти рішення про залишення скарги адвоката ОСОБА_2 без задоволення, а рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.11.2014 без змін, суд вказує про наступне.

Відповідно до статті 41 Закону за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.

За результатом системного аналізу вищезазначених законодавчих норм, суд дійшов висновку про те, що відповідач наділений виключними повноваженнями щодо прийняття рішення за наслідками розгляду дисциплінарної справи, тобто фактично дискреційними повноваженнями, у зв'язку з чим слід зазначити наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд також звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, що суперечить його завданню - здійсненню правосуддя.

А тому враховуючи викладене, вимоги позивача про зобов'язання відповідача прийняти рішення задоволенню також не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда