Справа № 804/855/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 р.Справа №804/855/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тондо» до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
12 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тондо» звернулось із адміністративним позовом до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобовязати Криворізьку центральну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити в автоматизованій системі «Результати співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності ТОВ «Тондо», а саме податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість в розрізі контрагентів, які були відкориговані на підставі акту позапланової перевірки від 9 грудня 2015 року №1703/04-81-22-01/31736464.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- 06.11.2015 року позивачем отримано лист з вимогою надання документів та письмових пояснень. Проте, незважаючи на те, що встановлений законом десяти денний термін для надання інформації ще не закінчився, вже 18.11.2015 року було видано наказ №662 про проведення позапланової перевірки;
- в акті перевірки №1703/04-81-22-01/31736464 від 09.12.2015 року викладені висновки, які, головним чином, були зроблені за результатами співставлення «Податковий блок», є хибними з огляду на неіснуючі фактичні обставини, та не можуть слугувати підставою для прийняття неправомірних висновків щодо ТОВ «Тондо»;
- між ТОВ «Тондо» та контрагентами: ПП «Сунатко» та ПП «Транс строй-Д» протягом періоду виконання робіт з січня по червень 2015 року були вкладені усі необхідні документи, які підтверджують фактично проведені господарські операції згідно з вимогами чинного законодавства;
- жодних претензій або зауважень відносно первинної документації з боку податкових органів у акті перевірки не зазначено, у акті зафіксовано їх наявність;
- висновок про відсутність в господарських взаємовідносинах між ТОВ «Тондо» та ПП «Сунатко», ПП «Транс строй-Д» протягом січня, червня 2015 року товарності операцій, а також самостійне визнання податковими органами цієї господарської угоди нікчемною є неприпустим та незаконним;
- невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобовязань, що задекларовані підприємством у декларації з податку на додану вартість, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси підприємства, оскільки така невідповідність може мати негативні наслідки, як то: погіршення ділової репутації, як належного платника податків, відмова контрагентів від подальших господарських відносин з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій.
Представник позивача надав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач просив розглянути справу без участі представника податкового органу, направив письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначив наступне:
- запити податкового органу відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, підставою для надіслання запитів є отримання податкової інформації щодо виявлення фактів, які свідчать про порушення ТОВ «Тондо» норм податкового, валютного та іншого законодавства, в частині формування податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ з січень-червень 2015 року;
- ТОВ «Тондо» було допущено посадову особу Криворізької центральної ОДПІ до проведення перевірки, чим фактично підтверджено обґрунтованість призначення та проведення позапланової документальної виїзної перевірки;
- саме на етапі допуску до проведення перевірки платник податків має право поставити питання щодо необґрунтованості її призначення та проведення;
- враховуючи відсутність винесеного податкового повідомлення-рішення, оскаржуючи дії по внесенню в акт перевірки висновків, позивач оскаржує такий акт перевірки, який не є рішенням субєкта владних повноважень;
- наявна в електронній базі інформація сама по собі не пливає на права та інтереси позивача, не створює для нього додаткових обов`язків, не визначає правову поведінку позивача, а отже прав та інтересів позивача не порушує. Здійснення ДПІ будь-якого коригування в даній системі сум податкового кредиту та податкових зобовязань з ПДВ, які визначені позивачем у податкових деклараціях з ПДВ, не призводить до настання для позивача будь-яких негативних наслідків;
- відомості автоматичного співставлення не є підставою для визначення податкових зобовязань, що встановлено Верховним судом України у постановах від 09.12.2014 року по справі №21-511а14, від 04.11.2015 року по справі №21-151а15, від 04.11.2015 року №21-1195а15.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 18.11.2015 року №662 та направлення від 18.11.2015 року №369 Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у період з 19.11.2015 року по 02.12.2015 року проводилась позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Тондо» з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з постачальниками ПП «Сунатко», ПП «Транс строй-Д», та покупцями ПАТ «ЄМЗ», ПАТ «МК Азовсталь» за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року, за результатами якої складений акт від 09.12.2015 року №1703/04-81-2-01/31736464.
Згідно висновків акту проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ « Тондо» встановлено порушення:
- пункту 44.1 статті 44, статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.4 статті 198 Податкового кодексу України, статті 1 пункту 2 статті 3, статті 4, пункту 6 статті 8, пункту 1 та пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та відповідно статті 55-1 Господарського кодексу України документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ПП «Сунатко» та ПП «Транс строй-Д» - ТОВ «Тондо» - ПАТ «МК Азовсталь», ПАТ «ЄМЗ» за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року, за наслідками чого ТОВ «Тондо» завищено податковий кредит за загальну суму 2649406 грн. по взаємовідносинам з ПП «Сунатко» на суму 1896269 грн. та ПП «Транс строй-Д» на суму 753137 грн., та податкові зобовязання на загальну суму 2749605 грн. по взаємовідносинам з ПАТ «МК Азвосталь» - 2075637 грн. та ПАТ «ЄМЗ» - 673968 грн.
Суд зазначає, що у разі, якщо позивач, з огляду на передчасність винесення наказу на проведення перевірки, або наявність інших обставин, у звязку із чим вважав відсутніми підстави для її проведення, то він мав право не допустити перевіряючих до перевірки.
Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.
Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.
Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивач добровільно допустив перевіряючих до перевірки, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової перевірки.
Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправними дій щодо коригування показників податкової звітності на підставі акту перевірки та зобовязання відповідача відносити в автоматизованій системі показники податкової звітності ТОВ «Тондо», а саме податкового кредиту та податкових зобовязань, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обовязків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62).
Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідач не заперечив, що на підставі складеного акту внесено інформацію щодо непідтвердження сум податкового кредиту до автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», проте такі результати не вплинули на облік платежів позивача та не змінили задекларовані показники фінансової звітності.
Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення субєктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Викладаючи вищевикладену правову позицію у розглянутій категорії справ, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України, колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі №21-511а14 дійшла правового висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Отже, оскільки судом не здійснено висновку щодо протиправності податкового контролю, виключення з бази даних інформації, внесеної на підставі цього акта, є необґрунтованим.
Обовязковою ознакою дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення контролюючим органом субєктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.
Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскільки за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось, порушення прав позивача як платника податків не підтверджено.
Внесення контролюючим органом до електронної бази даних інформації є лише службовою діяльністю її працівників з виконання обовязків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобовязань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податку.
Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи, з огляду на те, що це є лише статистична інформація, яка без винесення податкового повідомлення-рішення, не призводить до порушення прав та інтересів платників податків. Вона слугує для відображення класу ризику відображених у податковому обліку операцій.
У разі використання такої інформації при прийнятті контролюючим органом рішень або здійснення певних дій їх правомірність може бути перевірена в судовому порядку за ініціативою платника податку, або його контрагентів, якщо такі рішення та дія прийняти/здійсненні відносно останніх з урахуванням такої податкової інформації.
Проте, про наявність таких наслідків позивач не заявляє, відповідних підтверджень не надав.
Таким чином, наявність відповідної інформації в обумовленому програмному продукті органу податкової служби безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обовязків платника податків, тобто не породжує правових наслідків.
Судом встановлено, відповідачем підтверджено, що на підставі акту перевірки змін до зворотного боку облікової картки платника податків не внесено, рівно як і до системи автоматизованого обліку ПДВ, доступ до якої у будь-який та безперешкодно має платник податків.
Такі дії, по суті, є лише збиранням податкової інформації податковим органом, що фіксується в акті перевірки, який виступає носієм такої інформації.
Отже, позивачем не доведено суду, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вчинення відповідачем оскаржуваних дій, оскільки ані внесення відомостей в інформаційна бази, ані складення акту перевірки позивача як платника податків без винесеного та узгодженого податкового повідомлення рішення не можуть бути підставами для відповідних донарахувань.
Доводи позивача про ймовірні негативні наслідки, як підстава задоволення позову, не є обґрунтованими, оскільки судовому захисту належать лише порушені права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того, суд окремо зазначає, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність чисельних кримінальних проваджень в яких фігурують контрагенти позивача як особи, що знаходяться поза межами контролю податкових органів та позивач, у тому числі провадження №1-кс/210/685/15 у справі №210/278/13-к, у якому судом винесено ухвалу 23 вересня 2015 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Тондо» в період з 01.04.2011 року по 30.06.2012 року в порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, шляхом використання у фінансово-господарській діяльності ТОВ «Тондо» субєктів господарювання з ознаками фіктивності, в результаті чого безпідставно занизили податок на додану вартість на суму 5 млн. 482 тис. 048 грн. та податок на прибуток на суму 5 млн. 749 тис. 620 грн., не перерахували до державного бюджету, що знаходилося в межах їх повноважень, податок на прибуток та податок на додану вартість у розмірі 11 млн. 231 тис. 668 грн., що складає більше 5000 неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян і є особливо великим розміром.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тондо» до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 4 квітня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1