Справа № 192/1777/16-а
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1777/16-а
Провадження № 2-а/192/10/16
У Х В А Л А

"15" квітня 2016 р.суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Омелюх В.М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Солонянської районної державної адміністрації, Солонянської районної ради, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження дій субєкта владних повноважень, визнання незаконним та скасування розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації та рішення сесії, скасування державного акту на постійне користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити строк на оскарження дій субєкта владних повноважень; визнати незаконним розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації №226-р від 11 квітня 1996 року «Про вилучення у ОСОБА_1 земельної ділянки площею 11.1 га» та скасувати його; визнати незаконним рішення №6-6/ХХ111 сесії Солонянської районної ради від 17 березня 1999 року в частині передачі ОСОБА_3 в постійне користування земельної ділянки площею 11.1 га та скасувати його; скасувати державний акт на постійне користування земельною ділянкою серія ДП Сл №000143, виданий 19 липня 2000 року на імя ОСОБА_3

Положеннями статті 2 КАСУ визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст. 2 КАС України).

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення органу державної влади та органу місцевого самоврядування, які були підставою видачі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства, а також про скасування даного державного акту.

В той же час, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може розглядатися за правилами КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Верховний суд України у своїх рішеннях неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, спір між сторонами у даній справі щодо фактичного позбавлення ОСОБА_3, який у позові зазначений третьою особою, права постійного користування землею є не публічним, а є приватно-правовим, а відтак, підлягає вирішенню, з урахуванням суб'єктного складу, в порядку цивільного судочинства, що підтверджується практикою ВСУ, висловленою в постанові від 07 липня 2015 року №21-700а15 та інших, а також вбачається з Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, проходжу до висновку, що у відкритті провадження за даним адміністративним позовом необхідно відмовити, оскільки він не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.109 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солонянської районної державної адміністрації, Солонянської районної ради, третя особа: ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження дій субєкта владних повноважень, визнання незаконним та скасування розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації та рішення сесії, скасування державного акту на постійне користування земельною ділянкою, у звязку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розяснити позивачеві ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: