Справа № 522/18944/15-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/151/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та визнання незаконним і скасування рішення № 6935-VI від 10.09.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі УАМ Одеської міськради), про зобовязання Одеської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; про зобовязання УАМ Одеської міськради погодити розроблений проект землеустрою вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; про зобовязання Одеської міської ради затвердити розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів (а.с. 3-5).

30 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 змінив та доповнив свої позовні вимоги, про що подав адресований суду свій адміністративний позов, відповідно до якого остаточно вимагає : 1) визнати незаконним рішення Одеської міської ради № 6935-VІ від 10.09.2015 р. «Про затвердження детального плану території у межах вул. Літературної, пров. Компасного, вул. Каманіна, пров. Морехідного, вул. Новоберегової у м. Одесі»; 2) визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 відносно безоплатної приватизації вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; 3) зобовязати Одеську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки; 4) зобовязати УАМ Одеської міськради погодити розроблений проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки; 5) зобовязати Одеську міську раду затвердити розроблений та погоджений в установленому законодавством порядку проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки; 6) зобовязати Одеську міську раду надати безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 вільну земельну ділянку за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно розробленого проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); 7) зобовязати Одеську міську раду та УАМ Одеської міськради не чинити перешкод ОСОБА_1 у безоплатній приватизації вільної земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів (а.с. 21-23).

Ухвалою суду від 04 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : УАМ Одеської міської ради, про зобовязання Одеської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; про зобовязання УАМ Одеської міської ради погодити розроблений проект землеустрою вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; та про зобовязання Одеської міської ради затвердити розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; а також позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : УАМ Одеської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради, визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради та зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог про : зобовязання УАМ Одеської міської ради погодити розроблений проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки; зобовязання Одеської міської ради затвердити розроблений та погоджений в установленому законодавством порядку проект землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки; зобовязання Одеської міської ради надати безоплатно у приватну власність вільну земельну ділянку за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно розробленого проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); та зобовязання Одеської міської ради та УАМ Одеської міської ради не чинити перешкод у безоплатній приватизації вільної земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів залишено без розгляду (а.с.47).

Таким чином, суд розглядає дану справу в межах позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа : УАМ Одеської міської ради, про визнання незаконним рішення Одеської міської ради від 10.09.2015 р. № 6935-VІ «Про затвердження детального плану території у межах вул. Літературної, пров. Компасного, вул. Каманіна, пров. Морехідного, вул. Новоберегової у м. Одесі»; визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 відносно безоплатної приватизації вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів; та про зобовязання Одеської міської ради надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна згідно наданих графічних матеріалів, у звязку з безоплатною приватизацією цієї земельної ділянки.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що, відповідно до ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України, 17.07.2015 р. звернувся до Одеської міської ради з клопотанням про безоплатну приватизацію земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі по вул. Каманіна та належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, й 31.08.2015 р. повторно направив до Одеської міської ради аналогічне клопотання щодо приватизації вищевказаної земельної ділянки, але відповідач до теперішнього часу не розглянув його клопотання.

Також позивач вказує, що, по-перше, відповідно до ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту; по-друге, відповідно до ст. 13 Закону України «Про планування та забудову територій» детальний план території розробляється згідно з генеральним планом міста, й відповідно до ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території, - але після ознайомлення з проектом детального плану територій в межах вул. Літературної, пров. Компасного, вул. Каманіна, пров. Морехідного, вул. Новоберегової, йому стало відомо, що вільна земельна ділянка щодо якої він почав процес приватизації зазначена як територія загального користування, замість території індивідуальної житлової забудови, що суперечить генеральному плану м. Одеси та його охоронюваним законом інтересам.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, а представник Одеської міської ради ОСОБА_3 не визнав позов та подав адресовані суду свої письмові заперечення проти позову, які приєднані судом до матеріалів справи.

УАМ Одеської міської ради не повідомило суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи було повідомлене належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін. Суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та керуватися у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету ОСОБА_4 України.

У силу ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу та основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а права власника від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Порядок набуття громадянами України прав на земельні ділянки комунальної власності регламентовано Земельним кодексом України.

У силу пункту «б» ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За приписами ст. 80 ЗК України субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної класності, які відповідно до положень ст. 83 цього Кодексу складаються з усіх земель в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельних ділянок за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2015 р. та позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 подали до Одеської міської ради своє спільне клопотання щодо надання їм безоплатно у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна, для будівництва та обслуговування житлового будинку, разом з графічними матеріалами з бажаним місцем розташування земельної ділянки (а.с. 6).

31.08.2015 р. позивач ОСОБА_1 подав до Одеської міської ради клопотання щодо надання йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, яка розташована за адресою : м. Одеса, вул. Каманіна, для будівництва та обслуговування житлового будинку, разом з графічними матеріалами з бажаним місцем розташування земельної ділянки (а.с.27).

Але відповідач до теперішнього часу не розглянув згадане клопотання позивача.

У відповідності до абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України, у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевого самоврядування. При цьому, до письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, вищевказана правова норма Земельного кодексу України наділяє особу правом на розроблення проекту землеустрою без отримання відповідного дозволу відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері міст обування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань міст обування та архітектури чи структурного підрозділу обласної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може ьути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Уразі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Лише після цього, у силу положень ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, затвердженню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність передує процедура, яка складається з декількох етапів проходження перевірки та погодження такого проекту на предмет відповідності вимогам законодавства, документації із землеустрою та містобудівній документації, після чого можливе вирішення питання про затвердження такого проекту.

Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно неможливості обмеження адміністративної дискреції при здійсненні територіальною громадою, в особі її представницьких органів, права на самостійність у вирішенні питань місцевого значення, що повязані з її життєдіяльністю, яке виражається у свободі вибору варіантів поведінки при вирішенні тих чи інших питань віднесених до повноважень відповідних органів місцевого самоврядування у межах, в спосіб та на підставах визначених Конституцією та законами України, оскільки в такому випадку обмежується свобода розсуду, яка виражається у можливості обрання з кількох юридично допустимих рішень те, яке даний орган вважає найкращим за даних обставин, тобто дискрецію органу, що узгоджується з правовою позицією, яка витікає з положень ст.ст. 7, 140 Конституції України, ст. 10, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», положень Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. № 7-рп/2009, рекомендацій Кабінету ОСОБА_4 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Кабінетом ОСОБА_4 від 11.03.1980 р., та п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 р. № 7.

Також судом установлено, що рішенням Одеської міської ради від 10.09.2015 р. № 6935-VІ затверджено детальний план території в межах вул. Літературної, пров. Компасного, вул.Каманіна, пров. Морехідного, вул. Новоберегової у м. Одесі.

Оскаржуючи це рішення, позивач вказує, що вищевказаний детальний план території суперечить генеральному плану м. Одесі та його охоронюваним законом інтересам.

Проте у позивача не має жодних речових прав на земельні ділянки, що розташовані на території, на яку розповсюджується вищевказаний детальний план.

Водночас суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що посилання позивача на наявність приватизаційного процесу земельної ділянки по вул. Каманіна в м. Одесі не відповідають дійсності, оскільки процесу приватизації передує декілька етапів, визначених ст. 118 ЗК України, а саме : надання дозволу на розробку проекту землеустрою Одеською міською радою, розробка даного проекту та його погодження уповноваженими органами, й лише після цього прийняття рішення про затвердження даного проекту, що являється підставою для укладення договору користування земельної ділянки або її приватизації.

Отже, між сторонами не виникли правовідносини у звязку з якими у позивача виникли права на земельну ділянку по вул. Каманіна в м. Одесі, що само по собі виключає порушення прав та/чи інтересів позивача у звязку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко

12.04.2016