Справа № 804/3730/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/3730/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" березня 2016 р.

справа 804/3730/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 в задоволенні позову відмовлено (т7ас53).

В апеляційній скарзі ДП «Східний ГЗК» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують, що суд першої інстанції не надав належної оцінки первинним бухгалтерським документам та дійшов помилкового висновку про непідтвердженність господарських операцій з контрагентами (т7ас65).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №46/28-01-51-03/14309787 від 26.11.2014 документальної позапланової невиїзної перевірки ДП «Східний ГЗК» з питань дотримання податкового законодавства при формуванні податкового кредиту у взаємовідносинах з ТОВ «Енерджі трейд груп», ТОВ «Українська нафтогазова компанія», ТОВ ТД «Екосервіс», ТОВ «Реймс транспорт», ТОВ «Промтехтранс М», «ТОВ ВКФ «Електронтехсервіс», ТОВ ВК «Промгруп», проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників в м.Дніпропетровську, отримані дані податкових інспекцій інших регіонів, згідно яких діяльність контрагентів позивача спрямована на штучне формування податкового кредиту, за відсутності реальності господарських операцій (т1ас61).

Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає в разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, в тому числі при їх ввезенні на митну територію України (в тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Енерджі трейд груп» укладені договори 83/13 від 06.02.2012 та №303/13 від 26.03.2012 на поставку інструменту до бурової установки. Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Енерджі трейд груп» укладений договір 826/13 від 27.08.2012 на поставку вузлів до машин і устаткування. Згідно специфікацій, рахунків, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей, перепусток, прибуткових ордерів, карток складського обліку, накладних на внутрішнє переміщення, лімітно-забірних карток, накладних на відпуск матеріалів у виробництво, - на адресу позивача поставлено товарно-матеріальних цінностей на 1’ 101’ 299гр22коп (т2ас48-т3ас128,т7ас93-95).

Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Українська нафтогазова компанія» укладений договір П/13-302 від 29.12.2012 на поставку природного газу. На підтвердження реальності отримання газу надані договори з ДК «Укртрансгаз» №12/7/1/02Є від 23.01.2012, №13/7/1/0111303/03 від 21.12.2012 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами; акти виконаних послуг; акти виконаних робіт з транспортування природного газу по магістральних газопроводах; акти приймання-передачі природного газу; акти про кількість поданого газу; акти добового використання газу; договори з Жовтоводським управлінням по експлуатації газового господарства на розподіл природного газу №051010-12ТР/2 від 18.07.2012, №2013/Т-ПР-051010 від 25.12.2012; акти розподілу природного газу; довідки про розподіл природного газу; документи щодо встановлення ліміту газу; податкові накладні на суму 21’ 952’ 659гр08коп (т3ас130-т4ас14).

Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Торговий дім «Екосервіс» укладений договір №1/13 від 18.01.2013 на поставку паливно-мастильних матеріалів. Згідно специфікацій, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей, паспортів якості, прибуткових ордерів, накладних на внутрішнє переміщення, звітів про витрачання паливно-мастильних матеріалів, бухгалтерських регістрів, - на адресу позивача поставлений мазут на загальну суму 2’ 175’ 998гр96коп (т4ас16-113).

Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Реймс транспорт» укладений договір №139/13 від 04.02.2013 на поставку запчастин до бурового станку. Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ «Реймс транспорт» укладений договір №161/13 від 18.02.2013 на поставку запчастин до пневматичного перфоратора. Згідно специфікацій, довіреностей, паспортів якості, видаткових накладних, податкових накладних, прибуткових ордерів, лімітно-забірних карток, накладних на внутрішнє переміщення, накладних на відпуск товарів у виробництво, бухгалтерських регістрів, - на адресу позивача поставлені товарно-матеріальні цінності на 530931гр69коп (т4ас209-т6ас241,т7ас87-92).

Згідно рахунку-фактури №8-09-1 від 06.08.2013, ДП «Східний ГЗК» отримав від ТОВ «Промтехтранс» слюду на 1975гр20коп. Поставка товару підтверджена податковою накладною, довіреністю, прибутковою накладною, складською накладною, лімітно-забірною карткою, номенклатурною карткою (т4ас140-149).

Між ДП «Східний ГЗК» та ТОВ ВК «Промгруп» укладений договір №34 від 19.02.2014 на поставку запасних частин до залізничних локомотивів і рухомого складу. Згідно рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, довіреностей, прибуткових ордерів, лімітно-забірних карток, - на адресу позивача поставлений товар на 4574гр (т4ас151-165).

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції не звернув увагу, що податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України. За придбану продукцію позивач здійснював розрахунки, в тому числі сплачував податок на додану вартість в ціні продукції. Матеріальні цінності, які надійшли до ДП «Східний ГЗК», належним чином оприбутковані та в подальшому використані у власній господарській діяльності.

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається в двох примірниках в день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, колегія суддів звертає увагу, що відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаної продукції (виконаних робіт). В судовому засіданні представники податкової інспекції не заперечували що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Окружний суд не дав належної оцінки, що реальність поставок позивачу продукції, виконання робіт підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, податковими і видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, довіреностями, обліковими документами на придбання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи та на які є посилання в акті перевірки. На переконання колегії суддів, окремі дефекти первинних бухгалтерських документів, на які звертає увагу суд першої інстанції, в сукупності з іншими документами, не спростовують дійсність проведених господарських операцій та зміну у майнових активах їх учасників. Відповідно до положень статті 200 Податкового Кодексу України, ДП «Східний ГЗК» отримало право на одержання бюджетного відшкодування та правомірно зазначило про це в деклараціях з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесенні до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов’язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов’язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов’язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов’язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов’язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Суб’єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ДП «Східний ГЗК» при придбанні продукції. Позивач не має відношення до діяльності інших суб’єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.

Відповідно до пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. В разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а в разі відсутності порушень - довідка. Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, податковий орган встановлює наявність або відсутність порушень, допущених платником податків, виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків. Акт перевірки іншої особи ніяким чином не стосується позивача та не може бути доказом порушення ним податкового законодавства.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 та прийняти нову постанову.

Позовну заяву Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова