Справа № 819/3144/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 р. Справа №876/11679/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у адміністративній справі №819/3144/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про стягнення пені з державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» звернулося до суду з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за затримку бюджетного відшкодування у розмірі 260 942,44 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, в сумі 260191,89 грн. В решті позовних вимог позовна заява залишена без розгляду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» судовий збір у розмірі 3902,86 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Посилається на те, що ОДПІ проведено усі необхідні дії в повному обсязі та у законодавчо встановлені терміни для проведення позивачу бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно поданих ним декларацій. Просить постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду в частині задоволення позовних вимог без змін.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ТОВ «Біоенергопродукт» з 05.04.2011 року зареєстроване як юридична особа та взяте на облік платником податків у Тернопільській ОДПІ, зареєстроване платником податку на додану вартість.

21.11.2014 року ТОВ «Біоенергопродукт» подано до Тернопільської ОДПІ уточнюючі податкові декларації з ПДВ за період з березня 2014 року по червень 2014 року, в яких визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 436 529,00 грн. за березень 2014 року, 403 440,00 грн. за квітень 2014 року, 204 377,00 грн. за травень 2014 року, 52 602,00 грн. за червень 2014 року, а також подано заяви про повернення бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з ПДВ).

Контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Біоенергопродукт» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень, квітень, травень, червень 2014 року. За наслідками проведеної перевірки Тернопільською ОДПІ складено довідку від 16.12.2014 року № 9683/15-01/36687375, якою контролюючий орган підтвердив правомірність визначення платником суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню.

19.12.2014 року ТОВ «Біоенергопродукт» подано до Тернопільської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 року, в якій визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 434 663,00 грн., а також подано заяву про повернення бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з ПДВ).

Тернопільською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Біоенергопродукт» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2014 року, про що складено довідку від 20.01.2015 року №177/15-04/36687375, якою підтверджено правомірність визначення платником суми податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню.

Фактично кошти бюджетного відшкодування на рахунок у банку позивача перераховані в сумі 52 602,00 грн. (бюджетне відшкодування за червень 2014 року) 30.01.2015 року, решта 1 479 009,00 грн. (бюджетне відшкодування за березень, квітень, травень, листопад 2014 року) 30.07.2015 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем відшкодування суми ПДВ позивачу з порушенням строків, встановлених п.п.200.10-200.13 Податкового кодексу України а тому позивач набув право на нарахування пені.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з урахуванням граничного строку проведення перевірки уточнюючих податкових декларацій ТОВ «Біоенергопродукт» за березень-червень 2014 року, поданих 21.11.2014 року, п'яти днів на видачу висновку податковим органом та п'яти операційних днів для перерахування коштів органами казначейства, законодавчо встановлений строк відшкодування коштів з бюджету сплинув 30.12.2014 року. По декларації за листопад 2014 року, поданої 19.12.2014 року, такий строк сплинув 03.02.2015 року. Такі обставини щодо строків бюджетного відшкодування представники відповідачів не заперечували.

Кошти бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок у банку платника податків, у встановлені законодавством строки (наведені вище), не перераховані, а відшкодовані з порушенням таких строків у сумі 52 602,00 грн. (бюджетне відшкодування за червень 2014 року) 30.01.2015 року, решта 1 479 009,00 грн. (бюджетне відшкодування за березень, квітень, травень, листопад 2014 року)30.07.2015 року.

Згідно підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість встановлено статтею 200 ПК України.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначено Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року №39 (далі за текстом - Порядок №39) та Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 03.02.2011 року № 68/23 (далі за текстом - Порядок №68/23).

У відповідності до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У пунктах 200.10, 200.11, 200.12 статті 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, які настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, відповідачем відшкодовані суму ПДВ ТОВ «Біоенергопродукт», проте не у строки, встановлені пунктами 200.10-200.13 ПК України, тому позивач набув право на нарахування пені в порядку, визначеному пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03.06.2014 року № 21-131а14.

У період з 31.12.2014 року по 30.07.2015 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2014 року у розмірі 436 529,00 грн., а тому ТОВ «Біоенергопродукт» має право на стягнення пені за 212 дні прострочення у розмірі 78 862,25 грн., обрахованої з урахуванням того, що у період з 31.12.2014 року по 05.02.2015 року (37 днів) облікова ставка НБУ складала 14% (436 529,00 грн. х 14% х 120%: 365 х 37), у період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів) облікова ставка НБУ складала 19,5% (436 529,00 грн. х 19,5% х 120%: 365 х 26), а в період з 04.03.2015 року по 30.07.2015 року (149 днів) облікова ставка НБУ складала 30% (436 529,00 грн. х 30% х 120%: 365 х 149).

У період з 31.12.2014 року по 30.07.2015 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року у розмірі 403 440,00 грн., а тому ТОВ «Біоенергопродукт» має право на стягнення пені за 212 дні прострочення у розмірі 72 884,48 грн., обрахованої з урахуванням того, що у період з 31.12.2014 року по 05.02.2015 року (37 днів) облікова ставка НБУ складала 14% (403 440,00 грн. х 14% х 120%: 365 х 37), у період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів) облікова ставка НБУ складала 19,5% (403 440,00 грн. х 19,5% х 120%: 365 х 26), а в період з 04.03.2015 року по 30.07.2015 року (149 днів) облікова ставка НБУ складала 30% (403 440,00 грн. х 30% х 120%: 365 х 149).

У період з 31.12.2014 року по 30.07.2015 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за травень 2014 року у розмірі 204 377,00 грн., а тому ТОВ «Біоенергопродукт» має право на стягнення пені за 212 дні прострочення у розмірі 36 922,25 грн., обрахованої з урахуванням того, що у період з 31.12.2014 року по 05.02.2015 року (37 днів) облікова ставка НБУ складала 14% (204 377,00 грн. х 14% х 120%: 365 х 37), у період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів) облікова ставка НБУ складала 19,5% (204 377,00 грн. х 19,5% х 120%: 365 х 26), а в період з 04.03.2015 року по 30.07.2015 року (149 днів) облікова ставка НБУ складала 30% (204 377,00 грн. х 30% х 120%: 365 х 149).

У період з 04.02.2015 року по 30.07.2015 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2014 року у розмірі 434 663,00 грн., а тому ТОВ «Біоенергопродукт» має право на стягнення пені за 177 днів прострочення у розмірі 71 522,91 грн., обрахованої з урахуванням того, що у період з 04.02.2015 року по 05.02.2015 року (2 дні) облікова ставка НБУ складала 14% (434 663,00 грн. х 14% х 120%: 365 х 2), у період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів) облікова ставка НБУ складала 19,5% (434 663,00 грн. х 19,5% х 120%: 365 х 26), а в період з 04.03.2015 року по 30.07.2015 року (149 днів) облікова ставка НБУ складала 30% (434 663,00 грн. х 30% х 120%: 365 х 149). Такий розрахунок пені відповідає розрахунку, наданому на вимогу суду відповідачем.

Загальна сума пені, нарахованої на суму бюджетного відшкодування за березень, квітень, травень, листопад 2014 року, своєчасно не відшкодованого ТОВ «Біоенергопродукт», становить 260 191,89 грн.

У період з 31.12.2014 року по 30.01.2015 року позивачу не відшкодовано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за червень 2014 року у розмірі 52 602,00 грн., а тому ТОВ «Біоенергопродукт» нарахувало пеню за 31 день прострочення у розмірі 750,55 грн., обрахованої з урахуванням того, що у період з 31.12.2014 року по 30.01.2015 року облікова ставка НБУ складала 14%. Вимога щодо стягнення такої суми пені заявлена до суду з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням того, що позовна вимога в частині стягнення пені, нарахованої на суму бюджетного відшкодування за червень 2014 року (фактично відшкодованої 30.01.2015 року), у розмірі 750,55 грн. залишена без розгляду, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога про стягнення пені в сумі 260 942,44 грн. підлягає задоволенню в частині суми у розмірі 260 191,89 грн.

Що стосується доводів апелянта про те, що була необхідність опрацювання органами державної податкової служби вищого рівня інформації щодо платників податків, за деклараціями яких сума заявленого бюджетного відшкодування становить більше 100 тис. грн., та отримання відповідної узагальненої інформації по заявлених позивачем сумах бюджетного відшкодування та вжиття інших заходів у відповідності до вимог Порядку №39 та Порядку №68/23, то колегія суддів зазначає наступне.

Системний аналіз наведених вище положень ПК України дає підстави для висновку, що у разі підтвердження податковим органом під час перевірки сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, орган Державного казначейства України видає платнику податку суму бюджетного відшкодування зазначену у висновку, поданому йому податковим органом у п'ятиденний строк після закінчення перевірки. При цьому, регламентований нормами ПК України порядок відшкодування сум податку на додану вартість платнику податків не містить вимог обумовлюючих здійснення виплати сум відшкодування на підставі наявних, як висновку про підтвердження сум відшкодування, так і узагальненого висновку про суми бюджетного відшкодування ПДВ органу державної податкової служби вищого рівня.

Таким чином, посилання податкового органу на необхідність отримання узагальнених висновків про суми бюджетного відшкодування ПДВ від вищестоящого органу державної податкової служби для здійснення виплати позивачу є безпідставними. Адже зазначене питання стосується порядку взаємодії органів всередині централізованої податкової системи, що регулюється відомчими нормативними документами. Втім правові механізми взаємодії між окремими ланками системи органів державної податкової служби з метою посилення контролю за дотриманням податкового законодавства не можуть обмежувати законодавчо встановлені права платника, переносити у часі реалізацію таких прав (у тому числі права на отримання бюджетного відшкодування).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.03.15 року у справі №К/800/56682/14.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Біоенергопродукт» пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, у розмірі 260 191,89 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у адміністративній справі №819/3144/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 18.04.2016р.