Справа № 569/9732/15-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бердій М.А.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" квітня 2016 р. Справа № 569/9732/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю сторін:

представників: від відповідача- Чепель М.І.; від третьої особи - директор О.О. Оверчук, пред. ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" лютого 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради третя особа без самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма-Одяг" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду від 01.02.2016року визнано протиправними дії Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання Фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 по його заяві містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для реконструкції з надбудовою закладу громадського харчування, з влаштуванням літнього майданчику та тераси по АДРЕСА_1 в м. Рівне.

Зобов'язано Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради прийняти рішення про надання Фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для реконструкції з надбудовою закладу громадського харчування, з влаштуванням літнього майданчику та тераси по АДРЕСА_1 в м. Рівне.

Стягнуто з Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ФОП ОСОБА_5 понесені ним судові витрати по справі, по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач та третя особа звернулися з апеляційними скаргами, в яких вказують, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати обумовлену постанову та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На підтвердження доводів апеляційної скарги третя особа зазначила, що адвокат Тарновецький Я.М. не був уповноважений представляти інтереси позивача у даній справі, наявний у матеріалах справи договір- доручення уповноважує його представляти інтереси ОСОБА_5, як громадянина та виключно, як відповідача у цивільній. Вважає, що подані адвокатом Тарновецьким Я.М. заперечення та документи у цій справі не породжують жодних правових наслідків і не повинні враховуватись судом. Окрім того, вказує, що після судових дебатів, суд видаляється до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі, проголошення якого відбудеться 02.02.2016року о 09.00год. Однак, у вказаний час рішення проголошено не було, натомість третій особі вручили вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення від 01.02.2016року. Водночас, третя особа наголошує, що суд зобов'язавши відповідача прийняти рішення певного змісту та видати містобудівні умови перевищив надані йому повноваження. Запропонована позивачем добудова порушує авторські права.

Відповідач заперечуючи проти рішення суду першої інстанції вказав, що суд вийшов за межі позовних вимог (визнаючи протиправними дії а не бездіяльність), перебрав на себе повноваження органу місцевого самоврядування щодо прийняття того чи іншого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

1. Стосовно доводів апеляційної скарги щодо безпідставної заміни позивача та відсутності повноважень у адвоката Тарновецького Я.М. на представництво інтересів підприємця ОСОБА_5 у даній адміністративній справі, то колегією суддів встановлено таке.

08.07.2015року до Рівненського міського суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо ненадання йому на його заяву містобудівних умов та обмежень та зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання йому містобудівних умов та обмежень для реконструкції з надбудовою закладу громадського харчування з влаштуванням літнього майданчику та тераси по АДРЕСА_1 в м. Рівне.

25.12.2015 року від адвоката Тарновецького Я.М. надійшло клопотання про заміну первинного позивача- ОСОБА_5 на належного позивача- суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 (а.с. 123).

На підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_5, як громадянина та суб'єкта підприємницької діяльності адвокатом Тарновецький Я.М. долучено до матеріалів справи договір -доручення №07/07/15 про надання юридичних послуг від 07.07.2015року. За умовами вказаного договору ОСОБА_5, як громадянин уповноважив адвоката Тарновецького Я.М. на представництво його інтересів в цивільній справі в судових органах з повним обсягом процесуальних прав та обов'язків, що надані законом відповідачу (а.с. 48) .

З наведеного слідує, що адвокат Тарновецький Я.М. на момент розгляду справи в суді першої інстанції не наділений був повноваженнями на представництво інтересів ОСОБА_5, як позивача у даній адміністративній справі.

Суд на вказані обставини не зважив, внаслідок чого безпідставно задоволив клопотання адвоката Тарновецького Я.М. про заміну позивача.

2. Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що зобов'язавши відповідача прийняти рішення певного змісту та видати містобудівні умови суд першої інстанції перевищив надані йому повноваження, адже відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011року за № 912/19650 (надалі по тексту іменовано- Порядок №109) прийняття рішення з щодо надання містобудівних умов та обмежень відноситься до виключної компетенції відповідача.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи обумовлене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008року, постанові ВАСУ від 28.07.2015року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Натомість, суд першої інстанції при прийнятті рішення зазначених положень законодавства не врахував, у зв'язку з чим перебрав на себе повноваження, які належать виключно відповідачу.

Водночас, в ході розгляду апеляційної скарги знайшли свої підтвердження і доводи третьої сторони щодо порушення встановленого судом строку проголошення оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а як наслідок підлягає скасуванню.

3. Досліджуючи фактичні обставини справи щодо предмету спору, колегією суддів враховано, що відповідно до ст. 42 Конституції України, ст. 50 Цивільного Кодексу України кожний громадянин має право на підприємницьку діяльність.

Після проходження процедур щодо державної реєстрації фізичної особи, як суб'єкта підприємницької діяльності, статус фізичної особи не втрачається та не змінюється.

Згідно ст. 325 Цивільного Кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. При цьому, власник має право використовувати своє майно в тому числі і для здійснення підприємницької діяльності. Відтак, чинне законодавство не виділяє такого суб'єкта права власності на нерухоме майно, як фізична особа -підприємець.

Отож, правовий статус фізичної особи є набагато ширшим, ніж правовий статус фізичної особи - підприємця.

За таких обставин, у правовідносинах щодо реалізації прав пов'язаних отриманням містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, будівництвом та /або реконструкцією нерухомого майна на яке в подальшому може бути набуто право власності відповідний суб'єкт права приватної власності діє як фізична особа або як юридична особа.

Враховуючи обумовлене, подане адвокатом Тарновецьким Я.М. клопотання про заміну позивача ОСОБА_5 на суб'єкта підприємницької діяльності від 25.12.2015року є таким, що подано не уповноваженою особою та призводить до звуження наданих позивачу прав (обмежуючись лише правами позивача, як суб'єкта підприємницької діяльності), а відтак таке клопотання задоволенню не підлягає.

Окрім того, з матеріалів даної справи вбачається, що 04.06.2015року ОСОБА_5 звернувся із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, загальною площею 0,0260 га., посвідчену договорами оренди землі, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Рівне, для реконструкції з надбудовою закладу громадського харчування, з влаштуванням літнього майданчику та тераси по АДРЕСА_1 в м. Рівне до якої додав певний перелік документів (а.с. 10).

Листом № 01-м/78 від 12.06.2015 року відповідач повідомив ОСОБА_5 про не можливість на даний час надати йому містобудівних умов та обмеження в зв'язку з рекомендаціями архітектурно-містобудівної ради. В додаток до чого додано витяг з протоколу №2 засідання архітектурно-містобудівної ради при управлінні містобудування та архітектури від 27.05.2015року, яким було підтверджене рішення відповідача від 22.03.2011 року про зняття з розгляду проектних пропозицій « Добудова до закладу громадського харчування /кафе-бар-клуб «Джемм»/ літнього майданчику з допоміжними приміщеннями по АДРЕСА_1 в м. Рівне до погодження з автором /авторським колективом/ забудови комплексу «Злата Плаза».

ОСОБА_5 з обумовленою відмовою не погодився у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи обставини, щодо даного спору, судом апеляційної інстанції враховано, що згідно ч. 1-4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування

Статтею 29 вищезазначеного Закону передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування об'єкта будівництва. Вихідні дані повинні міститися у повному обсязі в загальнодоступній містобудівній документації на місцевому рівні. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; завдання на проектування, що визначають обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень та властивостей об'єкта містобудування, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складаються з урахуванням містобудівних умов та обмежень, технічних умов. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Розгляд заяви та надання вихідних даних або прийняття рішення про відмову у видачі вихідних даних здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у видачі вихідних даних приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

За вимогами пункту 2.4 названого вище Порядку №109 розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) подає в установленому законодавством порядку відповідну заяву та документи, а відповідач, як спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви надати вихідні дані або прийняття рішення про відмову у видачі вихідних даних.

Стосовно ж протоколу №2 засідання архітектурно-містобудівної ради від 27.05.2015року, то по -перше, відповідно до ст. 20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» архітектурно-містобудівні ради є дорадчим органом, що діє на громадських засадах. По -друге, з огляду на повноваження архітектурно-містобудівної ради, саме як дорадчого органу та дати складання такого протоколу (яка значно передує заяві позивача від 04.06.2015року), то обумовлений протокол не може вважатися рішенням відповідача, яке повинно бути винесене за результатами розгляду заяви позивача від 04.06.2015року.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається виключно у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Натомість, у своєму листі № 01-м/78 від 12.06.2015року відповідач знову ж таки порушив приписи зазначеного закону та повідомляючи позивача про неможливість надання йому містобудівних умов та обмежень не зазначив та не навів ні обставин, ні доказів, з яких вбачалась, що обумовлені наміри позивача щодо названої забудови не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Стосовно доводів апеляційних скарг щодо порушення авторських прав, то як зазначено судом вище єдиною підставою для прийняття рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень може бути невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відтак, названі третьою особою та відповідачем підстави (щодо порушення авторських прав, наявність рекомендацій архітектурно-містобудівної ради про зняття з розгляду проектних пропозицій) ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як підстава для прийняття рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень обумовленою нормою закону не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач допустив порушення при розгляді заяви гр. ОСОБА_5 та не дотримавсь положень обумовленого законодавства. Рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови позивачу в установленому законом порядку та за наявності визначених законом підстав не прийняв та не надав позивачу.

За таких обставин, відповідачем порушено право позивача з приводу отримання містобудівних умов та обмежень та належного розгляду відповідачем поданої 04.06.2015року заяви та доданих до неї документів.

У своїй позовній гр. ОСОБА_5 просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому містобудівних умов та обмежень та зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання йому містобудівних умов та обмежень, однак як зазначалось вище, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Відтак, суд позбавлений можливості захистити порушені права гр. ОСОБА_5 саме у такий спосіб який просить позивач. Однак, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Зважаючи на встановлені обставини справи щодо порушення прав позивача внаслідок неналежного розгляду поданої ним заяви і неприйняття за результатами такого розгляду відповідного рішення та з огляду на обставини щодо неможливості захисту судом прав (інтересів) позивача, у спосіб який він просить, колегія суддів керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача та прийняти нове рішення про зобов'язання відповідача розглянути заяву та документи позивача та прийняти і надати йому в установленому законом порядку відповідне рішення з урахуванням встановлених судом обставин.

За наведених обставин, апеляційні скарги відповідача та третьої особи підлягають до задоволення частково, рішення суду першої інстанції підлягаю скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради та задовольнити частково, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "01" лютого 2016 р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради розглянути у встановленому порядку заяву ОСОБА_5 від 04 червня 2015 року (про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для реконструкції з надбудовою закладу громадського харчування, з влаштуванням літнього майданчику та тераси по АДРЕСА_1 в м. Рівне) з доданими до неї документами та прийняти і надати йому за результатами такого розгляду відповідне рішення, прийняте відповідно до Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011року за № 912/19650 та Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з урахуванням встановлених судом обставин.

Стягнути з Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_5 (Інд. номер НОМЕР_1) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору відповідно до розміру частково задоволених позовних вимог в сумі, що складає 121,80 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Лермонтова,6,м.Рівне,33028

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма-Одяг" - вул.Короленка , 1,м.Рівне,33028

представник третьої особи ОСОБА_4 - АДРЕСА_3