Справа № 826/17991/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 березня 2016 р. № 826/17991/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Генічеська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд", в якому просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків ТОВ "Симбуд" (ЄДР 33227379) який має податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 89625 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять п'ять) гривень 06 копійок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.10.2015 року адміністративну справу №826/17991/15 за позовом Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" про стягнення заборгованості у розмірі 89625,06 грн., передано на розгляд в порядку ст.22 КАС України до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.12.2015 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" про стягнення заборгованості та призначено по справі судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Симбуд" станом на час звернення до суду з позовом лічиться заборгованість перед бюджетом у сумі 89625,06 грн., що виникла внаслідок несплати в установлений строк зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб, самостійно визначених платником податку у деклараціях. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обовязку, щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

В судове засідання 02.03.2016 року представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не прибув, проте разом з позовними вимогами просив суд розглядати справу без участі представника інспекції.

В судове засідання призначене на 02.03.2016 року відповідач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений за адресою внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань завчасно та належним чином, згідно конверту, який повернувся до суду 19.02.2016 року з відміткою "за закінченням терміну зберігання", наявного в матеріалах справи (а.с. 64), причин неприбуття суду не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи у відсутність представника відповідача чи відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ч.11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Симбуд" () зареєстрований за юридичною адресою: 61058, Харківська область, м. Харків, просп.Леніна, буд. 12, оф.36, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з 14.01.2005 року, згідно ідентифікаційних даних наданих позивачем, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з п.п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були подані до Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області податкові декларації з плати за землю за 2012 р. та 2013 р. (а.с.9-10, 16-18).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

В порушення вищезазначених норм та відповідно до звітних і облікових даних позивача (відповідно до даних облікової картки) ТОВ "Симбуд" має узгоджені податкові зобовязання по орендній платі за землю, не сплачені у встановлений строк, всього на загальну суму 89625,06 грн.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.п. 59.4. ст. 59 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи, вбачається, що Генічеською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області була сформована та направлена податкова вимога №2 від 07.02.2012 року.

Аналізуючи приписи п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що податковий орган має обовязок скласти податкову вимогу і направити цей документ на адресу платника податків за фактом виникнення податкового боргу, тобто у випадку невиконання податкового обовязку платником податків, котрий до цього не мав заборгованості перед Державним бюджетом України. В разі збільшення податкового боргу (тобто у випадку продовження існування податкового боргу після направлення податкової вимоги за правилами Податкового кодексу України і зростання розміру невиконаного податкового обовязку) підстав для формування податковим органом нових податкових вимог на так звану новоутворену суму податкового боргу і направлення таких вимог на адресу платника податків не має, оскільки п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Сторонами доказів щодо оскарження та скасування вказаної податкової вимоги до суду не подано.

Згідно наданої до суду облікової картки відповідача вбачається, що з моменту виставлення податкової вимоги заборгованість не переривалась.

Таким чином, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Симбуд" рахується заборгованість у сумі 89625,06 грн., яка підтверджується приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.70 КАС України та Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України (затверджено наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123) є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обовязку з боку відповідача.

Станом на момент звернення до суду податковий борг перед бюджетом Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" не погашений.

Щодо позовних вимог позивача про накладання арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених Главою 9 Податкового кодексу України, які слід вжити податковому органу з метою забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов'язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

З матеріалів справи вбачається, що заступником начальника ДПІ направлялися запити з метою виявлення наявного у відповідача майна, на які контролюючим органом була отримана наступна інформація:

- відповідно до листа УМВС України в Херсонській області управління Державтоінспекції від 21.07.2015 року повідомлено, що станом на 21.07.2015 року у Центрі ДАІ м.Генічеськ згідно бази даних ОСОБА_1 на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми за Товариством з обмеженою відповідальністю "Симбуд" не обліковуються;

- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Симбуд" нерухоме майно не зареєстровано.

Разом з тим, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" відкриті рахунки у фінансових установах, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку.

Відповідно до п.п. 19-1.1.21 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, як організація роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Таким чином, Генічеською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність встановлених п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках у банках.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Симбуд" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків ТОВ "Симбуд" (ЄДР 33227379) який має податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 89625 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять п'ять) гривень 06 копійок.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.