Справа № 2-а-31/09/1512
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 р.Справа № 2-а-31/09/1512

Категорія:2.26Головуючий в 1 інстанції: Сватаненко В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

Головуючого судді доповідача - Кравець О.О.

суддів Бойка А.В., Золотнікова О.С.

за участю секретаря Могучева Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 апеляційні скарги прокуратури Одеської області на окрему ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року та ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генерального прокурора України про визнання бездіяльності неправомірною , визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Генерального прокурора України ОСОБА_1, та після уточнення позовних вимог просив прийняти рішення, яким визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити дії та визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не порушення кримінальної справи у відношенні прокурора Одеської області Галкіна А.Б., який навмисно не виконував постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2006 року та щодо не розгляду відповідачем його заяв від 12.07.2005 року, 16.09.2005 року, 28.01.2006 року, 23.06.2006 року, 24.10.2006 року, 08.11.2006 року, 18.11.2006 року, 02.12.2006 року, 09.12.2006 року, 23.12.2006 року, 26.12.2006 року, 04.01.2007 року, 06.11.2007 року, 13.01.2007 року, 27.01.2006 року, 25.06.2007 року, 22.07.2007 року, 02.08.2007 року, 12.09.2007 року, 09.10.2007 року, 01.11.2007 року, 06.11.2007 року, 23.11.2007 року, 12.12.2007 року, 03.01.2008 року, 18.04.2008 року, 13.05.2008 року, 29.05.2008 року, 25.09.2008 року, 10.11.2008 року та доручень Секретаря Ради національної безпеки і оборони України від 29.07.2005 року, 22.03.2006 року, 27.04.2006 року, як заяви про злочини в порядку ст. ст. 94, 97 КПК України про порушення кримінальних справ у відношенні працівників та суддів Верховного Суду України, Першого заступника голови Верховного Суду України, працівників Генеральної прокуратури України, Начальника Головного слідчого Управління Генеральної прокуратури України, Заступника Генерального прокурора України, Першого заступника Генерального прокурора України, в.о. начальника Головного Управління Генеральної прокуратури України, в.о. прокурора Одеської області, Начальника Управління Генеральної прокуратури України, Заступника прокурора Одеської області, Міністра юстиції України, Заступника керівника служби з питань звернення громадян, Прокурора Печерського району м. Києва, Прокурора Одеської області, Керівника служби секретаріату Президента України, Старшого прокурора Генеральної прокуратури України, крім того, зобовязати відповідача скасувати рішення Генерального прокурора України від 27.07.2005 року про припинення розгляду скарг позивача, зобовязати відповідача прийняти відповідні постанови за заявами позивача, посилаючись на те, що розгляд зазначених заяв на підставі Закону України «Про звернення громадян»порушує його права.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року в задоволенні позову було відмовлено.

Разом з постановою була прийнята окрема ухвала , якою направлено Генеральному прокурору України вимогу про перевірку наявності в діях співробітників Генеральної прокуратури України порушень ведення діловодства під час оформлення наглядового провадження.

12 жовтня 2009 року позивачем подано апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2009 року, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Не погоджуючись із ухвалою Київського районного суду м.Одеси, представник відповідача подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати окрему ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2009 року.

Особи, яки приймають участь у справі ,про місце та час судового розгляду були сповіщені належним чином.

Заслухавши суддю доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокуратури Одеської області підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 частковому задоволенню , з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією й законами України

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України компетенція судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що позивачем заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо не порушення кримінальної справи у відношенні посадових осіб .

Згідно зі ст.97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Заява або повідомлення про злочини до порушення кримінальної справи можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. Проведення визначених у законодавчих актах України окремих оперативно-розшукових заходів проводиться з дозволу суду за погодженим з прокурором поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника. Постанова судді про надання такого дозволу виноситься і на неї може бути принесена апеляція з додержанням порядку і у випадках, передбачених статтями 177, 178 і 190 цього Кодексу.

Згідно зі ст.99-1 КПК України постанову слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено відповідному прокуророві, а якщо таку постанову винесено прокурором - вищестоящому прокуророві. Скарга подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником протягом семи днів з дня одержання копії постанови.

Постанову прокурора, слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 2361 цього Кодексу.

Згідно зі ст.236 КПК України скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Дії прокурора можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при передньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі ст.236-1 КПК України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови

Відповідно до ст.236-5 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінальної справи може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується або її представником до районного (міського) суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання її копії чи повідомлення прокурора про залишення скарги на цю постанову без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.І ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає ,що з урахуванням вищенаведених положень КПК України, будь-які дії прокурора щодо розгляду скарг або заяв в порядку ст.94,97 КПК України можуть бути оскаржені виключно в порядку кримінального судочинства; та , з огляду на те, що означені вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, - провадження у справі за адміністративним позовом слід закрити, а постанову суду 1-ої інстанції - в цій частині скасувати.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що згідно листа Генерального Прокурора України від 27.07.2005 року, відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян», ст.12 Закону України «Про прокуратуру»провадження за скаргами ОСОБА_3із питань щодо порушення кримінальних справ та закриття кримінальної справи органами прокуратури припинено..

Згідно ст.8 Закону України «Про звернення громадян»не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення

Згідно ст.12 Закону України «Про прокуратуру»прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами. Прокурор проводить особистий прийом громадян. Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду. Після прийняття рішення по скарзі Генеральним прокурором України провадження по таких скаргах в органах прокуратури припиняється.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ої інстанції , що рішення Генерального Прокурора України щодо припинення органами прокуратури провадження за скаргами ОСОБА_3 із питань щодо порушення кримінальних справ та закриття кримінальної справи є правомірним , але вважає у звязку з тим ,що провадження по заявам поданим в порядку ст.94,97 КПК України не може здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» , посилання у вказаному рішенні на Закон України «Про звернення громадян»- є безпідставним..

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України постанова суду 1-ої інстанції скасовується у апеляційному порядку , а провадження по справі закривається в порядку ст.157 КАС України ,згідно з п.1 ч.1 якої ,суд закриває провадження у справі, у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Відповідно до ч.1,2 ст.166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Судом апеляційної інстанції було також встановлено, що 25.09.2009 року до суду 1-ої інстанції надійшла усна заява позивача про відвід усьому складу суду , яка всупереч вимогам ч.2,3 ст.31 КАС України не була вирішена судом 1-ої інстанції.

Але , у звязку з тим , що єдиною підставою для відводу усьому складу суду була відмова у прийнятті заяви позивача , апеляційний суд доходить до висновку, що були відсутні підстави для задоволення заяви про відвід відповідно до ст.27 КАС України та визнає вказану заяву необґрунтованою .

За таких обставин ,суд апеляційної інстанції доходить до висновку ,що у звязку з порушенням норм процесуального права ,що призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог , апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити частково , постанову суду 1-ої інстанції - скасувати у частині розгляду вимог про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії, із закриттям провадження у справі та розяснити особі, яка подала позовну заяву , що вказану справу віднесено до юрисдикції загального суду в порядку кримінального судочинства; апеляційну скаргу представника відповідача слід задовольнити та скасувати окрему ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року , так як вона була прийнята з порушенням норм процесуального права без посилання на будь-яке порушення закону.

Керуючись, п.1 ч. 1 ст. 3 ,ч. 2 ст. 21 ,27,31, п.1 ч.1, ст.157, 185, ч.1ст. 195,196, п.1,4 ч.1. ст.198, ст.203 ,п.1,4 ч.1ст. 205, 206,254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Одеської області задовольнити .

Окрему ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року, в частині розгляду вимог про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії скасувати.

Провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генерального прокурора України про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії, - закрити.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак ,може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: