Справа № 804/5696/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № 804/5696/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 804/5696/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Промсервіс»

до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об'єднання «Промсервіс» звернулось до суду із позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № 1 з податку на прибуток підприємств в частині, яка становить суму 375 874,50 грн., в тому числі основний платіж 250 583,00 грн. та 125 291,50 грн. за штрафними (фінансовими санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків податкового органу про нереальність здійснення господарської діяльності, оскільки реальний характер виконання господарських операцій та правомірність їх відображення в податковому обліку підтверджена належним чином сформованою первинною документацією.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 804/5696/15 адміністративний позов ТОВ НВО «Промсервіс» до Дніпродзержинської ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Постанову суду обгрунтовано тим, що надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку підтверджують факт реального здійснення позивачем господарських операції та належне оформлення показників податкового обліку, а також тим, що податковим органом як суб'єктом владних повноважень, на якого згідно до чинного законодавства покладено тягар доведення правомірності винесеного рішення, не доведено обґрунтованості сум, визначених у податковому повідомленні-рішенні.

Не погодившись з судовим рішенням, Дніпродзержинська ОДПІ, звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги по суті обґрунтовані висновками акту перевірки, податковий орган наполягає на наявності виявлених перевіркою порушень податкового законодавства в діях відповідача та обґрунтованості розрахованих ним сум, зокрема пов'язаних із отриманням зворотної фінансової допомоги.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, посадовими особами Дніпродзержинської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого об'єднання «Промсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 06.03.2015 року №503/8/04-03-22-02-08/134401711, яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення, зокрема:

- порушення підпункту 135.5.4 пункту 135.4 статті 135, підпункту 138. 1.1 пунктів 138.2, 138.4, підпунктів 138 8.1 пункту 138.8 статті Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього на загальну суму 1 206 468 грн.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року №, яким позивачу донараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 619 754 грн., з яких 1 079 836 грн. за основним платежем та 539918 грн. штрафні (фінансові) санкції. В подальшому на суму 829 253 грн. основного зобов'язання між позивачем та Дніпродзержинською ОДПІ досягнуто податкового компромісу. В іншій частині податкове повідомлення рішення позивач вважає таким, що винесено безпідставно та необґрунтовано, а отже звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову, виходячи з наступного.

Щодо господарських операцій за участі контрагентів ПП «Всесвіт-Д» та ТОВ«Макстрейдінг» .

Згідно до пояснень представника позивача, що підтверджені матеріалами справи, протягом перевіряємого періоду ТОВ НВО «Промсервіс» мало господарські відносини з ПП «Всесвіт-Д» та ТОВ «Макстрейдінг» з приводу виконання укладених угод постачання харчових продуктів.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, податковий орган вважає, що постачання товарів від ПП «Всесвіт-Д» не відбулося, оскільки під час перевірки податковим органом виявлено, що в товарно-транспортних накладних, пред'явлених ТОВ «НВО «Промсервіс» до перевірки, не зазначено марки та номеру автомобіля, який перевозив товар, що на думку відповідача, свідчить про відсутність доказів транспортування придбаного товару, відповідно, відсутність реального характеру здійснення господарської діяльності. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Макстрейдінг» в апеляційній скарзі не йдеться. В акті перевірки податковий орган послався на наявність листа Управління розслідування економічних злочинів Республіки Молдова, в якому зазначено, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1, який є власником та засновником ТОВ «Макстрейдінг», ніколи на території України не реєстрував та не здійснював господарську діяльність. Даний лист, на думку відповідача, свідчить про відсутність можливості реальних господарських відносин з даним контрагентом. Висновки податкового органу про встановлення факту нереальності здійснюваної господарської діяльності слугували підставою для висновку про завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, відповідно, про заниження податку на прибуток.

Колегія суддів не може погодитись з висновками податкового органу з наступних підстав.

Відповідно до приписів пп.134.1.1 п.134.1. ст.134 ПК України, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст. 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього Кодексу.

Згідно п.138.2, 138.4 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139 ст.139 ПК України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що витрати сформовано позивачем за результатами придбання у ПП «Всесвіт-Д» та ТОВ «Макстрейдінг» продуктів харчування за угодами постачання.

Виконання вищевказаних договорів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, оборотно-сальдовою відомістю, платіжними дорученнями, тощо.

Відповідно до п. 44.1. статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність формування показників податкової звітності з посиланнями на господарські операції за участі ПП «Всесвіт-Д».

Доводи скаржника щодо неналежного оформлення товарно-транспортних накладних, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки технічні помилки при заповненні супровідної документації не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що лист відносно засновника ТОВ «Макстрейдінг» не може бути доказом відсутності господарських операцій, оскільки реальний характер виконання угод постачання підтверджено необхідними первинними документами бухгалтерського обліку.

Крім того, як зазначено вище, в апеляційній скарзі відповідач не спростовує висновків суду щодо правовідносин позивача з ТОВ «Макстрейдінг».

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Натуральний продукт»

Так, згідно до матеріалів справи протягом періоду, що перевірявся податковим органом, позивач отримував зворотню фінансову допомогу від ТОВ «Натуральний продукт» згідно до укладених угод. З врахуванням того, що позивачем не повернуто всю суму зворотної фінансової допомоги на кінець періоду, що перевірявся, податковий орган дійшов висновку, що Товариство протиправно не включило до складу інших доходів суму процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пп. 14.1.257 ПК України, поворотна фінансова допомога - це грошові кошти, що надійшли платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та які обов'язково підлягають поверненню.

Відповідно до пп. 135.5.4 ПК України при обчисленні об'єкта оподаткування до інших доходів включаються, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку на прибуток у звітному податковому періоді, крім випадків, коли операції з надання (отримання) безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. До складу безповоротної фінансової допомоги, зокрема, включається сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Нацбанку, розрахованої за кожний день фактичного використання такої допомоги (пп. 14.1.257 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, зворотню фінансову допомогу позивач отримував згідно договорів від 07.01.2013 року №07/01ФД, від 21.01.2013 року № 21/01 ФД, від 29.04.2013 року № 29/04ФД від 24.06.2013 року №24/06ФД, від 05.08.2013 року №05/08ФД, від 17.09.2013 року №17/09ФД, від 30.10.2013 року №30/10ФД, від 12.11.2013 року №12/11ФД, від 24.12.2013 року №24/12ФД. Сума неповернутої зворотної допомоги на кінець періоду, що перевірявся, склала 1 303 000 грн., податковий орган дійшов висновку, що позивачем занижено доходи на суму умовно нарахованих процентів в розмірі 70 312 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком податкового органу в частині суми умовно нарахованих процентів, яка розрахована відповідачем. При цьому суд виходить з наступного.

Підпунктом 5.2. пункту 5 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984, передбачено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснені) це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення».

Всупереч наведеному, в акті перевірки податковим органом не зазначено первинних документів, на підставі яких визначались суми надходжень коштів, час їх повернення, суми коштів, не повернуті на кінець відповідного звітного періоду, облікова ставка НБУ, тощо. До суду не надано доказів обґрунтованості та правомірності проведених розрахунків суми умовно нарахованих процентів.

Наданий податковим органом розрахунок колегія суддів не приймає в якості належного доказу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суми зворотної фінансової допомоги надходили до позивача різними частинами, так само частково повертались, проте податковим органом не приділено уваги даній обставині та нараховано умовні проценти на загальну суму неповернутої фінансової допомоги, що суперечить чинному законодавству, оскільки кожна частина неповернутої допомоги має свій термін прострочення, й відповідно, сума нарахованих процентів повинна розраховуватись в кожному випадку окремо. Крім того, як зазначено вище, відповідачем не надано документи, відповідно до яких здійснювались розрахунки, що були покладені в основу висновків акту перевірки.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки податковим органом не доведено факт порушення позивачем законодавства при формуванні показників податкової звітності за операціями з ТОВ «Всесвіт-Д» та не підтверджено правомірності та обґрунтованості розрахунків, які стосуються умовно розрахованих відсотків, слід дійти висновку, що податкове повідомлення-рішення не можна визнати законним та обгрунтованим, що є підставою для скасування останнього.

Отже, під час розгляду даної адміністративної справи судом першої інстанції в повному обсязі з'ясовано усі обставини, які мають значення для справи, ухвалено законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачених статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення не вбачається, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління эДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 804/5696/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 804/5696/15- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу суду виготовлено у повному обсязі 13.04.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун