Справа № 22-а-7093/08
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22-а-7093/08

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.

Справа № 22-а-7093/08

Категорія:9.1.1

Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні на постанову господарського суду Херсонської області від 05 серпня 2008 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гєнстрой ЛТД»до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання недійсним рішення про застосування фінансових (штрафних) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Херсоні подала апеляційну скаргу на постанову господарського суду Херсонської області від 05 серпня 2008 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову якою відмовити у задоволені адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

ТОВ «Гєнстрой ЛТД»письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що оскаржене рішення прийнято за висновками планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТОВ «Генстрой ЛТД» за період з 01 січня по 31 грудня 2007 року.

Відповідач встановив, що 11 вересня 2007 року ТОВ «Гєнстрой ЛТД»з фірмою-нерезидентом INSAAT TURIZM SANAYI VE TICARET LTD.STI»уклав зовнішньо - економічний контракт № 11/09/07-1 на поставку в Україну ПВХ профілів, алюмінієвих профілів та скла на загальну суму 150259 дол. США.

На підставі контракту та виставленого інвойсу № А009661 від 11 вересня 2007 року позивач 14 вересня 2007 року зробив попередню оплату у розмірі 80% від суми договору - 120207,20 дол. США (607046.36 грн.); що підтверджено платіжним дорученням № 2 від 14 вересня 2007 року. Строк надходження імпортної продукції –13 грудня 2007 року.

За період, що перевірявся, з 01 січня по 31 грудня 2007 року встановлено, що імпортна продукція по вищевказаному контракту не надійшла на митну територію України.

Податкова інспекція не заперечує тієї обставини, що товар в повному обсязі був ввезений на територію України 06 листопада 2007 року.

З 08 листопада 2007 року товар знаходився на зберіганні в режимі ліцензійного митного складу, що підтверджено оформленими належним чином вантажними митними деклараціями типу ЇМ 74 № 508000001/7/008577 та № 508000001/7/008593 від 08 листопада 2007 року.

В зв'язку з тривалим процесом проходження сертифікації імпортованої продукції оформлення вантажних митних декларацій типу ІМ 40-імпорт №508000001/7/000464, 508000001/8/000467 здійснено 31 січня 2008 року.

Суд першої інстанції погодився з доводами ДПІ, що закінчення відліку 90 днів припиняється після належним чином оформленої ВМД ІМ40.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з’явились, у зв’язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

11 вересня 2007 року ТОВ «Гєнстрой ЛТД»з фірмою-нерезидентом INSAAT TURIZM SANAYI VE TICARET LTD.STI»уклав зовнішньо - економічний контракт № 11/09/07-1 на поставку в Україну ПВХ профілів, алюмінієвих профілів та скла на загальну суму 150259 дол. США.

На підставі контракту та виставленого інвойсу № А009661 від 11 вересня 2007 року позивач 14 вересня 2007 року зробив попередню оплату у розмірі 80% від суми договору - 120207,20 дол. США (607046.36 грн.); що підтверджено платіжним дорученням № 2 від 14 вересня 2007 року. Строк надходження імпортної продукції –13 грудня 2007 року.

За період, що перевірявся, з 01 січня по 31 грудня 2007 встановлено, що імпортна продукція по вищевказаному контракту не надійшла на митну територію України.

Відповідач не заперечує того, що товар в повному обсязі був ввезений на територію України 06 листопада 2007 року.

З 08 листопада 2007 року товар знаходився на зберіганні в режимі ліцензійного митного складу, що підтверджено оформленими належним чином вантажними митними деклараціями типу ЇМ 74 № 508000001/7/008577 та № 508000001/7/008593 від 08 листопада 2007 року.

В зв'язку з тривалим процесом проходження сертифікації імпортованої продукції оформлення вантажних митних декларацій типу ІМ 40-імпорт №508000001/7/000464, 508000001/8/000467 здійснено 31 січня 2008 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що закінчення відліку 90 днів припиняється після належним чином оформленої ВМД ІМ40.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції про порядок здійснення контролю та отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями, затвердженої постановою НБУ від 24.03.99 р. № 136, встановлено, що здійснення поставки - це оформлення ВМД, у випадку ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню.

Згідно пункту 14 статті Митного кодексу України митне оформлення - виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

Згідно підпункту 3.3 пункту 3 Інструкції № 136, банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту продукції з увезенням її на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню, на підставі ВМД (типу 1М-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Магазин безмитної торгівлі". 1М-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування") та за наявності Інформації про цю операцію в реєстрі ВМД, а в інших випадках - після пред'явлення резидентом документа, який згідно з умовами договору засвідчує здійснення нерезидентом поставки продукції, виконання робіт, надання послуг.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що зміст Інструкції не дає можливості визнати фактом поставки наявність товару на момент проведення перевірки в імпортера за наявністю лише товаросупровідних документів з відбитком штампа «Під митним контролем», за відсутністю належним чином оформленої ВМД.

Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»не передбачено при застосування пені за порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті обов'язкове врахування вини платника податків або умислу позивача на здійснення протизаконних дій. Пеня нараховується автоматично за факт прострочення, незалежно від будь-яких причин, з яких це прострочення сталось, незалежно від характеру провини платника.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на те, що станом на 1 січня 2008 року імпортна операція не була завершена і на нього поширюються норми Закону України № 1108 від 31 квітня 2007 року, є необґрунтованим, оскільки 90-денний термін поставки товару закінчився в грудні 2007 році.

Відповідно ч.1 ст.2 Закону Украйни «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»у редакції, що діяла у 2007 року, передбачено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України. Ч. 1 ст.4 передбачала, що порушення цього строку тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

01 січня 2008 року набрав чинності Закон України №1108 від 31 квітня 2007 року «Про внесення змін до Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», яким внесені зміни, зокрема, до ст. 2 Закону щодо збільшення до 180 днів термінів для імпортних поставок резидентів з моменту здійснення авансового платежу.

Також внесені зміни до ст. 4 Закону, яка в новій редакції передбачає, що «порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості...»

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність. Тобто, щодо юридичної відповідності застосовується новий закон, який пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про систему оподаткування» розмір фінансових санкцій визначаться законодавчими актами, чинним на день завершення перевірки (по зазначеній справі день завершення перевірки10 квітня 2008 року).

Враховуючи зміни, внесені до Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з 1 січня 2008 року відсутня відповідальність резидентів у вигляді сплати пені за порушення 90-денного терміну ввезення імпортної продукції, а також відсутній обов'язок ввезення імпортної продукції протягом 90 днів з моменту здійснення авансового платежу.

Стаття 4 даного Закону передбачає відповідальність за інші порушення, зокрема недотримання 180-денного терміну ввезення імпортної продукції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосовування податковим органом у квітні 2008 року фінансової санкції у вигляді пені за таке порушення як прострочення ввезення імпортної продукції більше як 90 днів, є неправомірним, оскільки фактично така відповідальність станом на квітень 2008 року була скасована, і таке притягнення до відповідальності не має під собою нормативного обґрунтування.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержавнім норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова –без змін.

Керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 157, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу податкової інспекції у м. Херсоні залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Херсонської області від 05 серпня 2008 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя В.О.Скрипченко

суддя Л.П.Шеметенко