Справа № 804/14135/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Пасічнику Т.В.
за участю представників:
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Агропром-2000» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_3 підприємство «Агропром-2000» зареєстроване 12.05.2000 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради та знаходиться на податковому обліку в Дніпродзержинській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Судом також встановлено, що ПП «Агропром-2000» є платником фіксованого сільськогосподарського податку, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, збору за забруднення навколишнього природного середовища, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форми власності.
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено акт №1669/19/04-03-22-02/30815445 від 10.07.2015 року, яким зафіксовано порушення ПП «Агропром-2000» п.187.1 ст.187, п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижені показники у рядку 1 загальних Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20%, крім імпорту товарів» на загальну суму 1 780 009 грн. та завищені показники у рядку 1 скорочених декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» на загальну суму 1 780 009 грн.
Правомірність податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 209.1 ст. 209 Податкового кодексу України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.
Згідно з п. 209.13 ст. 209 Податкового кодексу України сільськогосподарське підприємство - суб'єкт спеціального режиму оподаткування подає податкову декларацію у строки та в порядку, що встановлені для інших платників податку. Форма податкової декларації, яка подається сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування, затверджується відповідно до пункту 201.15 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України встановлено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.
Відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, згідно зі спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 209.7 ст. 209 Податкового кодексу України визначено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1-24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.
Відповідно до п.308.4 ст.308 Податкового кодексу України дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки включає доходи, отримані від реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також продукції рибництва, виловленої (зібраної), розведеної, вирощеної у внутрішніх водоймах, та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства у разі, якщо підприємством було реалізовано сільськогосподарську продукцію власного виробництва.
Водночас, якщо підприємством було реалізовано сільськогосподарську продукцію невласного виробництва, відповідні суми податку на додану вартість не можуть бути залишені в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства.
Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковий орган зазначив завищення врожайності, а саме завищення обсягів реалізації соняшника та кукурудзи, що призвело до заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 1 780 009 грн. ПП «Агропром-2000» шляхом завищення врожайності була завищена реалізація соняшника та кукурудзи по скороченій декларації та занижена по загальній декларації.
Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки не підтверджено факт реалізації сільськогосподарської продукції саме власного виробництва, позивач був зобовязаний сплатити суми податку на додану вартість по вчиненим господарським операціям.
Підставою для такого висновку податкового органу стало співставлення показників звітів підприємства форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» з даними відділу статистики у Царичанському районі Дніпропетровської області.
Так, судом встановлено, що згідно даних форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» врожайність соняшника у ПП «Агропром-2000» становила у 2013 році 40 ц/га; у 2014 році 34,5 ц/га, а врожайність кукурудзи становила у 2013 році 73,4 ц/га, у 2014 році 57,2 ц/га.
Відповідно до листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області №13-21/496 від 25.02.2016 року вбачається, що у Царичанському районі Дніпропетровської області за 2013 рік: максимальна урожайність соняшника на зерно становила 45,6 ц/га, кукурудзи на зерно 98,1 ц/га; середня урожайність соняшника на зерно становила 28,8 ц/га, кукурудзи на зерно 47,4 ц/га; мінімальна урожайність соняшника на зерно становила 7,8 ц/га, кукурудзи на зерно 20,0 ц/га та за 2014 рік : максимальна урожайність соняшника на зерно становила 34,5 ц/га, кукурудзи на зерно 57,2 ц/га; середня урожайність соняшника на зерно становила 20,3 ц/га, кукурудзи на зерно 27,6 ц/га; мінімальна урожайність соняшника на зерно становила 2,6 ц/га, кукурудзи на зерно 3,0 ц/га.
Отже, фактичне співставлення показників роботи позивача, які зазначені у звітах підприємства форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» та показників урожайності кукурудзи та соняшника на підприємствах Царичанського району Дніпропетровської області за 2013-2014 роки дає можливість зробити висновок про те, що урожайність кукурудзи та соняшника у 2013-2014 роках на ПП «Агропром-2000» не перевищувала максимальні показники урожайності цих сільськогосподарських культур у регіоні.
При цьому суд також зазначає, що отримана позивачем у 2013-2014 роках сільськогосподарська продукція була реалізована підприємствам-покупцям на підставі відповідних господарських договорів, що підтверджується належними первинними документами, на підставі яких позивачем у відповідні звітні періоди формувались показники податкової звітності у податкових деклараціях з ПДВ.
Окрім того, суд приймає до уваги наявність у користуванні позивача земельних ділянок , розташованих не виключно на території Царичанського району Дніпропетровської області (Ляшківська та Рудківська сільські ради), а зокрема і на території Кобеляцького району Полтавської області ( Бродщинська та Василівська сільські ради).
При цьому, податковим органом при проведенні перевірки не приймались до уваги показники урожайності окремих сільськогосподарських культур у сільськогосподарських підприємствах Кобеляцького району. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Полтавській області такі показники за 2013 рік складають: кукурудза на зерно мінімальна 10,6ц/га, середня 62,0 ц/га, максимальна 138,4 ц/га; соняшник на зерно мінімальна 4,9 ц/га, середня 30.4 ц/га, максимальна 45, 0 ц/га; за 2014 рік кукурудза на зерно мінімальна 6,0 ц/га, середня 37,0 ц/га, максимальна 97,3 ц/га; соняшник на зерно мінімальна 4,7 ц/га, середня 22,4 ц/га, максимальна 42,5 ц/га.
Враховуючи вищенаведені обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та підтверджені належними письмовими доказами, суд приходить до висновку стосовно того, що висновок відповідача у справі про порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, через безпідставне завищення врожайності соняшника та кукурудзи , що призвело до завищення показників у рядку І скорочених декларацій Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів на загальну суму 1 780 009 грн. та до заниження показників у рядку 1 загальних декларацій Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів на загальну суму 1 780 009 грн., є безпідставним та необґрунтованим, спростовується зібраними та дослідженими судом під час розгляду справи належними письмовими доказами, які підтверджують показники урожайності сільськогосподарських культур (соняшника та кукурудзи) на підприємстві у 2013-2014 р., які були задекларовані позивачем, а також докази, які підтверджують факт реалізації зібраного позивачем урожаю 2013-2014 р. кукурудзи та соняшника іншим субєктам господарювання.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Агропром-2000» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 04 березня 2016 року

Суддя ОСОБА_4