Справа № 553/1090/16-а
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1090/16-а
Провадження № 2-а/553/31/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Юхно С.П.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

з участю прокурора - Слюсар К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом першого заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Полтавської області, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року перший заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом в інтересах особи з числа дітей-сиріт ОСОБА_2Ю до ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради про зобовязання вчинити дії, стягнення коштів. У позовній заяві прокурор вказує, що прокуратурою під час вивчення стану законності з питань дотримання законодавства про охорону дитинства встановлено, що ОСОБА_2, який є дитиною, позбавленою батьківського піклування з 02 квітня 2004 року по 31 серпня 2015 року навчався і виховувався в ОСОБА_1 спеціалізованій школі-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради, де перебував на повному державному утриманні. ОСОБА_2 є випускником школи-інтернату, але йому відповідач всупереч вимог ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» не нарахувало та не виплатило одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Враховуючи, що ОСОБА_2 виплачено допомогу в розмірі 42 грн. 50 коп., невиплаченими залишилися 7673 грн. 50 коп. Зважаючи на викладене, прокурор просив задовольнити позовні вимоги.

До початку розгляду справи прокурор Слюсар К.В. подала суду заяву про зміну предмету позову та остаточно просила суд зобовязати відповідача донарахувати одноразову допомогу та виплатити її ОСОБА_2

Прокурор Слюсар К.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 124578, виданого 30 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зіньківського РУЮ Полтавської області, ОСОБА_2 народився 07 травня 1998 року в м. Зінків Полтавської області, його батьками є: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_6.

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_6 померла 31 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ 252485.

ОСОБА_5, який записано батьком ОСОБА_2, оскільки шлюб з ОСОБА_6 не був розірваний, батьківська відносно ОСОБА_2 не визнає.

Розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації № 55 від 11 лютого 2004 року ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Наказом директора ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради від 02 квітня 2004 року № 19-У ОСОБА_2 зараховано на навчання до даного учбового закладу.

Наказом директора ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради від 31 серпня 2015 року № 103-У відраховано з 01 вересня 2015 року з ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради випускника 2014-2015 навчального року ОСОБА_2, який поступив до Київського професійно-педагогічного коледжу ім.. Макаренка.

Як встановлено в ч. 1-3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до повідомлення № 01/08-326 від 25 серпня 2015 року Київського професійно-технічного коледжу ім.. Макаренка ОСОБА_2 наказом від 21 серпня 2015 року № 155-д зарахований учнем І курсу підготовка робітничих кадрів з денною формою навчання.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» встановлює обовязок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці до 18 років, в тому числі, ОСОБА_2, при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

Згідно платіжної відомості № 3 за серпень 2015 року ОСОБА_1 спеціалізована школа-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради виплатила ОСОБА_2 грошову допомогу в сумі 42 грн. 50 коп.

Як встановлено в пп. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» № 226 від 05 квітня 1994 року дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Таким чином, суд вважає, що адміністрація ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради при складанні кошторису для виплати грошової допомоги випускнику школи-інтернату ОСОБА_2 неправомірно керувалась пп. 1 п. 13 Постанови Кабінету міністрів України «Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» № 226 від 05 квітня 1994 року. А відтак суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 спеціалізованою школою-інтернатом № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради не донараховано вихідну допомогу дитині, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 як випускнику вказаного навчального закладу, чим порушено його право.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги прокурора в інтересах ОСОБА_2 про зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, та про стягнення одноразової грошової допомоги з відповідача на користь ОСОБА_2 в сумі 7673 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги першого заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури Полтавської області, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради про зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 спеціалізовану школу-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради нарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», та виплатити її з урахуванням проведених виплат, а саме в сумі 7 673 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 спеціалізованої школи-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів імені ОСОБА_3 ОСОБА_1 обласної ради на користь ОСОБА_1 місцевої прокуратури Полтавської області сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7