Справа № 233/1404/16-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/1404/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кругової Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської об*єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому зазначила, що 11 березня 2016 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КпАП України у звязку з несвоєчасною сплатою єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за ІV квартал 2015 року в сумі 1434,5 грн. по граничному строку сплати 19 січня 2016 року, з урахуванням станом на 19 січня 2016 року 1038,48 грн. недоїмка склала 92,87 грн., фактично сплачено 17 лютого 2016 року в повному обсязі, чим порушено п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у зв*язку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень. Зміст вказаної постанови не відповідає змістові протоколу, на підставі якого її складено, при зазначенні дати її винесення вбачаються виправлення та невірно визначений строк набрання постановою законної сили. При цьому, сума, за несплату якої на неї накладено стягнення, перерахована повністю ще до строку сплати 20 січня 2016 року, а саме 18 грудня 2015 року, що підтверджується квитанціями та довідкою про стан розрахунків платника податків, тому відсутній сам факт правопорушення з її боку. Про складення даної постанови, а також протоколу, на підставі якого її було винесено, позивачка дізналася в день її винесення 11 березня 2016 року, коли їй винесли та вручили готові протокол та постанову, змусили в них розписатися та віддали через службове віконце, ніякого всебічного розгляду справи на винесення обґрунтованої постанови не було. У протоколі двічі допущено помилки у зазначенні місця її проживання, що підтверджує, що при його винесенні ніхто не перевірив дані її паспорту. Що стосується повторності правопорушення та складення постанови за ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, то до цього ніяких постанов вона не отримувала, про попередні притягнення її до адміністративної відповідальності їй не відомо та з кваліфікацією правопорушення вона не згодна. Вважає, що відсутні докази, які підтверджують вчинення нею адміністративного правопорушення та його винність, тому просила скасувати постанову серія АА № 218600 від 11 березня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та пояснили, що на їх думку відповідачем не було враховано якийсь з платежів єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки позивачка його сплачує щомісячно, місяць у місяць, що підтверджується квитанціями, а не за попередній місяць, як вважає відповідач, та це могло призвести до утворення недоїмки станом на кінець року, якої за електронною базою даних відповідача станом на лютий 2016 року вже не було. У вересні 2015 року було допущено помилкову сплату внеску не невірний рахунок та у старому розмірі після його збільшення, однак це було врегульовано шляхом переведення коштів на вірний рахунок та доплати відповідної суми. Постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності від 14 вересня 2015 року позивачці не було вручено та про її існування до теперішнього часу вона не знала. Після закінчення першого судового засідання позивачка звернулася до відділення поштового зв*язку, де з*ясувалося, що за одержання поштових відправлень від Костянтинівської ОДПІ вона не розписувалася.

Представник відповідача - Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши до суду письмові заперечення проти позову (а.с. 23-24), згідно яких просив відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що відповідно до ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов*язкове соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов*язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Зазначив, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, оскільки про дату, час та місце складення протоколу та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення як цієї, так і попередньої постанови, позивачка була обізнана, щодо її неявки на розгляд справи про адміністративне правопорушення 02 вересня 2015 року було складено акт неявки, та у зв*язку з тим, що заяви про відкладення розгляду справи не надійшло - справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 Отримання примірника постанови від 14 вересня 2015 року підтверджується поштовим повідомленням, дата отримання згідно якого 05 жовтня 2015 року. Вважає, що посилання позивачки на невідповідність кваліфікації правопорушення за ознакою повторності, відсутність вини у вчиненні правопорушення є необгрунтованими, суб*єктивна сторона правопорушення може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необмеженості. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що працює поштаркою у відділенні потового зв*язку «Укрпошта» м. Костянтинівка №11, адреса проживання позивачки відноситься до території її обслуговування. Кілька разів на адресу позивачки у справі до відділення надходили рекомендовані листи, вона пам*ятає, що був лист у серпні 2015 року, у жовтні 2015 року, у лютому 2016 року, у вересні 2015 року листів не було. Свідок визнала, що не вручала жодне з відправлень у руки адресату - позивачці у справі, та зазначила, що 13 лютого 2016 року поштовий конверт на адресу ОСОБА_1 вона просто залишила у паркані будинку, одержувачка за нього не розписувалася. Також, 05 жовтня 2016 року від Костянтинівської ОДПІ на адресу позивачки надходив лист, який вона віддала у руки чоловіку, що вийшов з воріт будинку, додала, що дозволено за правилами вручити відправлення члену сім*ї адресата при наявності документів, що підтверджують особу, зокрема паспорту, однак документи у цього чоловіка вона не перевіряла. Керівництву свідка відомо про допущені нею порушення, оскільки ОСОБА_1 звернулася до відділення пошти з метою з*ясування, яким чином було здійснено доставку листів на її адресу від Костянтинівської ОДПІ.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 11 березня 2016 року, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АА №729751 від 03 березня 2016 року (а.с. 6-7), заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-5), фізичної особи-підприємця, згідно якої останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КпАП України у звязку з несвоєчасною сплатою єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за ІV квартал 2015 року в сумі 1434,5 грн. по граничному строку сплати 19 січня 2016 року, з урахуванням станом на 19 січня 2016 року 1038,48 грн. недоїмка склала 92,87 грн., фактично сплачено 17 лютого 2016 року в повному обсязі, чим порушено п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у зв*язку з чим на ОСОБА_1, як особу, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за таке ж порушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 гривень.

Про явку до Костянтинівської ОДПІ для вирішення питання стосовно підтвердження або спростування факту несвоєчасної сплати ЄСВ за IV квартал 2015 року не пізніше 03 березня 2016 року ОСОБА_1 повідомлялась листом від 11 лютого 2016 року № 797/10/05-14-13-01, на підтвердження одержання даного листа позивачкою представником відповідача надано копію поштового повідомлення від 20 лютого 2016 року (а.с. 38).

Як вбачається із роздруківки за номером платника податків НОМЕР_1 (а.с. 25-26, 47-49), станом на лютий 2016 року сума недоїмки платника ОСОБА_1 складала 92,87 грн., зараховано - 18 лютого 2016 року.

Згідно копії довідки про стан розрахунків платника з бюджетом за період часу з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2016 року (а.с. 8) вбачається відсутність недоїмки платника ОСОБА_1 у вказані періоди часу.

На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано до матеріалів справи копії квитанцій про сплату щомісячно єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період 2013-2016р.р., що перевірені судом (а.с. 9-13, 57-68).

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, недоїмка утворилася з тієї причини, що кілька платежів платника ОСОБА_1 були помилково зараховані на невідповідний рахунок через невірне зазначення призначення платежу за 3-й квартал 2015 року, станом на 17 лютого 2016 року була наявна недоїмка, яку при цьому було виявлено раніше, складено постанову - 11 березня 2016 року, у теперішній час заборгованість відсутня.

Також, судовим розглядом встановлено, що листом від 14 серпня 2015 року № 298 ОСОБА_1 повідомлялась про явку до Костянтинівської ОДПІ не пізніше 02 вересня 2015 року для вирішення питання стосовно підтвердження або спростування факту несвоєчасної сплати ЄСВ за ІІ квартал 2015 року по граничному строку сплати 20 липня 2015 року (а.с. 31). Згідно копії поштового повідомлення (а.с. 30) вказане відправлення одержано ОСОБА_1 20 серпня 2015 року.

На розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КУпАП 02 вересня 2015 року до приміщення Костянтинівської ОДПІ ОСОБА_1 не з*явилась, про що було складено відповідний акт неявки № 135/10/05-14-17-01-13-1- від 02 вересня 2015 року (а.с. 35), та складено протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 576428 від 02 вересня 2015 року за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП (а.с. 36).

Примірник вказаного вище протоколу надіслано на адресу позивачки листом від 04 вересня 2015 року, що підтверджується копіями опису вкладення відправника Костянтинівської ОДПІ, а також чеку про оплату поштового відправлення (а.с. 34), відомості про одержання відправлення ОСОБА_1 не додані.

14 вересня 2015 року представниками Костянтинівської ОДПІ складено акт щодо неявки ОСОБА_1 для розгляду адміністративної справи (а.с. 28), та 14 вересня 2015 року заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с. 29), фізичної особи-підприємця, згідно якої останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КпАП України у звязку з несвоєчасною сплатою єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за ІІ квартал 2015 року в сумі 1267,95 грн. по граничному строку сплати 20 липня 2015 року, сума недоїмки склала 396,03 грн., фактично сплачено в повному обсязі 21 липня 2015 року, чим порушено п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», у зв*язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

З пояснень представника відповідача вбачається, що примірник вказаної вище постанови надіслано на адресу позивачки та одержано нею особисто 05 жовтня 2015 року, на підтвердження чого ним додано до матеріалів справи копії поштового повідомлення та роздруківку за результатами пошуку інформації на сайті ДП «Укрпошта» (а.с. 27, 33).

При цьому, зазначену роздруківку (а.с. 33) не може бути взято до уваги судом, оскільки вона містить посилання на штриховий ідентифікатор та номер відправлення, що не відповідають таким реквізитам, зазначеним на поштовому повідомленні (а.с. 27).

Згідно ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно до ст. 26 зазначеного Закону посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.

Згідно до ч. 5 ст. 165-1 КУпАП, передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягнення за такі ж порушення - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста пятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

В силу вимог ст. 293 КУпАП під час розгляду позову про скасування постанови перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність.

Згідно зі ст.. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В супереч вищезазначеним вимогам, в судовому засіданні не доведено, що при розгляді справи відносно позивачки були враховані усі норми діючого законодавства, які регулюють порядок розгляду даної категорії справ. Суд дійшов висновку, що відповідачем не були дослідженні всі обставини справи, оскільки до позову ОСОБА_1 додано довідку про стан розрахунків платника з бюджетом за період часу з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 29 лютого 2016 року (а.с. 8), з якої вбачається відсутність недоїмки платника ОСОБА_1 у спірний період часу.

Як позивач та її представник, так і представник відповідача у судовому засіданні пояснювали, що несвоєчасна сплата єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за ІV квартал 2015 року позивачкою мала місце через помилку при зарахуванні коштів та відсутність платежу в електронній базі даних певний проміжок часу, що доводів заперечення проти позову на думку суду не підтверджує.

Крім того, з урахуванням пояснень свідка ОСОБА_5 щодо порушення нею порядку вручення поштових відправлень позивачці, суд вважає, що надані представником відповідача копії поштових повідомлень в такому випадку не можуть розцінюватися судом як підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про виклики до Костянтинівської ОДПІ для розгляду справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення із протоколом та постановою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому, складення за таких обставин оскаржуваної постанови за ч.5 ст. 165-1 КУпАП, тобто, за ознакою повторності, суперечить наведеним вище нормам діючого законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В сукупності статті 10 і 11 КУпАП становлять суб'єктивну сторону складу правопорушення.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку за умови встановлення фактичної сплати платежів ОСОБА_1 та наявності помилок при їх зарахуванні, позивачкою не допущено ні умислу, ні необережності, а тому відсутній склад правопорушення, за вчинення якого її притягнуто до відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення АА № 218600 від 11 березня 2016 рокувідносно позивачки ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП.

Напідставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 71, 86, 94, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА № 218600 від 11 березня 2016 року, складену заступником начальника Костянтинівської об*єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 165-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 13 квітня 2016 року. Постанову в повному обсязі складено 15 квітня 2016 року.

Суддя