Справа № 2а/2506/16513/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Київ К/800/32403/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, -

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови позивачеві в обчисленні та призначенні пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених відповідно до законодавства, як передбачено частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, премія. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 9 лютого 2011 року виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених відповідно до законодавства, як передбачено частиною 3 статті 43 Закону № 2262-XII, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, премія, і провести відповідні виплати за відрахування вже сплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах Служби безпеки України та з 31 грудня 2009 року був звільнений з військової служби.

1 січня 2010 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначило позивачеві пенсію за вислугу років згідно статті 12 Закону № 2262-XII у розмірі 50% грошового забезпечення, її розмір було розраховано відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - постанова № 393).

Згідно частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на дату звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про те, що спосіб обчислення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області пенсії ОСОБА_2 не відповідав вимогам чинного на час її призначення законодавства України, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки обчислення у період дії зазначеної норми Закону № 2262-ХІІ пенсій із грошового забезпечення з урахуванням відповідно до пункту 7 постанови № 393 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за 24 останні календарні місяці перед звільненням є неправомірним.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про часткове задоволення позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.