Справа № 826/193/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 квітня 2016 року № 826/193/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ПП "Укрчайпром"
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ПП "Укрчайпром" звернулось до Окружного адміністративного суду з позовом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 21.12.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року( справа №1-кс/760/7267/15), зобов'язати Відділ примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження щодо виконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року ( справа №1-кс/760/7267/15).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.12.2015 року винесена відповідачем необґрунтовано, оскільки факт відсутності у виконавчому документі повного найменування стягувача, його місцезнаходження та ідентифікаційного коду (номера) є підставою, яка перешкоджає примусовому виконанню відповідного рішення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови зазначив про відсутність в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15, поданої до примусового виконання, всіх обов'язкових реквізитів виконавчого документа, перелік яких наведено у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", що і було підставою для винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15 скаргу адвоката Суховій Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ПП "Укрчайпром" на бездіяльність органу досудового розслідування ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна задоволено, зобов'язано ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області повернути тимчасово вилучене майно в ході обшуку проведеного з 14.08.2015 року по 14.09.2015 року, яке належить ПП "Укрчайпром", а саме чайну продукцію "Грузинський чай чорний та зелений", "Петро Сагайдачний", "Павло Полуботко", "Кирило Розумовський", "Золота чаша Гетьмана", "Чай Юсуф", чай насипом мішках - 587 шт., ящиках- 4796 шт., пакетах 376 шт., вагою від 9 до 20 кг., всього мішків, пакетів, ящиків - 5759 шт., загальною вагою 118059 кілограмів, три стакани фасування чайної продукції, пакувальна тара.

14 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття провадження та примусове виконання рішення.

За результатами розгляду вказаної заяви про примусове виконання ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15 про зобов'язання ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Київській області повернути тимчасово вилучене майно в ході обшуку проведеного з 14.08.2015 року по 14.09.2015 року, яке належить ПП "Укрчайпром", а саме чайну продукцію "Грузинський чай чорний та зелений", "Петро Сагайдачний", Павло Полуботко", "Кирило Розумовський", "Золота чаша Гетьмана", "Чай Юсуф", чай насипом мішках - 587 шт., ящиках- 4796шт., пакетах376 шт.,вагою 9 до 20 кг., всього мішків, пакетів, ящиків - 5759 шт., загальною вагою 118059 кілограмів, три стакани фасування чайної продукції, пакувальна тара, винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.12.2015 року (ВП №49669502).

Постанова вмотивована тим, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15 не відповідає вимогам, встановленим статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб)

стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Позивач, вважаючи дану постанову протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду за їх захистом з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Згідно з пунктом першим ч. 1 ст. 19 Закону № 606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Разом з тим, за приписами частини першої статті 22 Закону № 606-ХІV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 18 спеціального закону, яким є Закон № 606-ХІV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження (п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-ХІV).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження слугувало виявлення відповідачем невідповідності виконавчого документу (ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року) вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутність в останньому відомостей про повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15, суд встановив, що вона не містить повного найменування юридичної особи, а саме: вказано ПП "Укрчайпром", однак, повна назва позивача - приватне підприємство "Укрчайпром" та його місцезнаходження.

Крім того, в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15 відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер.

Вищевикладене дає підстави для висновку про відсутність в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року у справі №1-кс/760/7267/15 як у виконавчому документі необхідних реквізитів, передбачених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження".

В письмових поясненнях позивач зазначив, що відомості передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначаються у виконавчому документі виключно у разі, якщо вони відомі суду, що видав виконавчий документ (ухвалу), а тому їх відсутність не є підставою для прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Проте, суд не може погодитися з твердженням позивача про неможливість зазначення у виконавчому листі інформації щодо повного найменування, місцезнаходження та ідентифікаційного коду стягувача у справі, оскільки стягувачем є сам позивач, який мав би чи міг надати свої реквізити під час розгляду справи.

Крім цьому, оскільки стягувачем є сам позивач, вказане надає можливість усунути недолік ухвали (виконавчого листа), надавши при зверненні для примусового виконання виконавчого листа самостійно до державної виконавчої служби відомості щодо повного найменування юридичної особи, адресу місцезнаходження та ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача або шляхом звернення до суду, яким видано ухвалу про виправлення недоліків у судовому рішенні.

Вимога про зобов'язання відкрити виконавче провадження також не підлягає задоволенню, оскільки вирішення питання щодо відкриття провадження є виключною компетенцією державного виконавця.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги ПП "Укрчайпром" та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур