Справа № 22-а-26155/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Приходька К.П.,

суддів - Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області щодо проведення перерахунку надбавки, як дитині війни, перерахунку підвищення пенсії, як особі, яка є пенсіонером та проживає в зоні посиленого радіологічного контролю та перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну відповідно ст..ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнення вказаних доплат до пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що відповідачем порушено його права, передбачені ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за проживання на території радіоактивного забруднення; також.мотивувала тим, що вона відносяться до категорії дітей війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення позивачці не виплачувалось. А тому просила визнати відмову в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з боку відповідача протиправною, просила зобовязати відповідача нарахувати на її користь допомогу. Відповідач всіх належних сум не виплатив, а тому зазначене є підставою до їх стягнення з 22 травня 2008 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у виплаті доплати до пенсії позивачу неправомірною та зобовязано відповідача провести нарахування та виплатити суму доплати до пенсії позивачу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 15 лютого 2009 року по 15 лютого 2010 року з врахуванням проведених виплат та проведення вказаних виплат в мабутньому.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення позивачці не виплачувалось.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається що позивач єперебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте позивачці таке підвищення відповідачем у 2006-2007 роках не виплачувалось, а в 2008 році виплачувалося в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивачки на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов, виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивач не надав суду даних про те, що він має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС та те, що він проживає в зоні посиленого радіологічного контролю. Так як позов має бути обґрунтований та підтверджений належними доказами.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 березня 2010 року залишити без зміни.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді