Справа № 813/810/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Справа № 876/4505/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, у лютому 2015 року звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова та з уточненням позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.02.2015 року №, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 182,00 грн. та вартість довідки АТ «Укрексімбанк» від 13.03.2015 року №060-10/855 в розмірі 150,00 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що виступав учасником ТзОВ «Універсал» з часткою в розмірі 478 048,84 грн., тобто 34 % статутного капіталу товариства. 11.05.2011 року позивач уклав договір купівлі-продажу вказаної частки за ціною 20 000,00 грн. Окрім того, позивач виступав учасником ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ» з часткою в статутному фонді 40 % в розмірі 20 000,00 грн. яку 20.06.2011 року було продано за 20 000 грн. Вважає, що оскільки позитивна різниця між доходом, отриманим позивачем від продажу окремого інвестиційного активу і сумою витрат на придбання такого активу дорівнює нулю, а в першому випадку має від'ємне значення, то відповідно до п.153.9 ст. 153 та п.п.170.2.2 п.170.2 ст. 170 Податкового кодексу України позивачем не було отримано прибутку, а відтак підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб та штрафних санкцій за спірним повідомленням-рішенням рішенням немає.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року в справі №813/810/15 адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано спірне податкове повідомлення-рішення в частині грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 6 611,8 грн. та штрафних санкцій в сумі 1 652,95 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року в справі №813/810/15 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянт вказав, що позивач за результатами річного декларування отримав інвестиційний прибуток в розмірі 40 000,00 грн. в результаті продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «Аві Сід Капітал» та ТзОВ «Універсал». Оскільки позивачем не було підтверджено первинними документами понесених витрат на придбання часток в статутних капіталах вказаних товариств, податкове повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб є правомірним.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області на підставі п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, наказу ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області №78 від 26.12.2014р. провела документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р., за результатами якої складено акт від 16.01.2015 р. №15/13-05-17-01/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.49.18.1 п.49.18 ст.49, пп. 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 ПК України у результаті чого встановлено несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік;

- п.49.18.1 п.49.18 ст.49, пп. 164.2.9 п.164.2 ст.164, п.170.2.2, пп.170.2.6, п.170.2 ст.170, п.179.1 ст.179 ПК України, в результаті чого визначено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2011р. на суму 6 611,80 грн.

На підставі акта перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2015 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 8 434,75 грн., в т.ч. 6 611,8 грн. основного платежу, 1 822,95 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Під час проведення перевірки відповідач дійшов висновку про те, що всі кошти, отримані позивачем за договором купівлі-продажу статутного капіталу є загальним оподатковуваним доходом, з якого позивач зобов'язаний сплатити податок з доходів фізичних осіб, оскільки позивач не надав на перевірку необхідні документи, які підтверджують витрати на придбання.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, станом на 19.05.2011 року ОСОБА_2 був учасником ТзОВ «Універсал», розмір його внеску до статутного фонду становив 478 048,84 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, станом на 17.06.2011 р. ОСОБА_2 був учасником ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ», розмір його внеску до статутного фонду становив 20 000 грн.

Свідоцтвом ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ» від 20.06.2011 р. №2 підтверджується частка позивача в статутному фонді товариства в розмірі 20 000,00 грн., що складає 40 % статутного фонду товариства.

Свідоцтвом ТзОВ «Універсал» від 06.05.2011 р. №2 підтверджується частка позивача в статутному фонді товариства в розмірі 478 048,84 грн., що складає 34 % статутного фонду товариства.

Окрім того, згідно Довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 31.03.2015р. № 2340084 ОСОБА_2 як засновником ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ» було внесено на поточний рахунок 12 400 грн. Згідно Довідки АТ «Укрексімбанк» від 13.03.2015р. №060-10/855 на поточний рахунок ТзОВ «Універсал» ОСОБА_2 були здійснені внески в статутний капітал в розмірі 263 000 грн.

В подальшому згідно договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТзОВ «Універсал» від 11.05.2011р. ОСОБА_2 продав свою частку за ціною 20 000 грн., згідно договору купівлі-продажу часток у статутному фонді ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ» від 20.06.2011р. ОСОБА_2 продав свою частку за ціною 20 000 грн.

У відповідності до пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з п.170.2.2 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до пп.170.2.6 п.170.2 ст.170 Податкового кодексу України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позитивна різниця між доходом, отриманим позивачем від продажу окремого інвестиційного активу (34 % статутного капіталу ТзОВ «Універсал» та 40% статутного капіталу ТзОВ «АВІ СІД КАПІТАЛ») і сумою витрат на придбання такого активу відсутня, а тому відповідно до п.153.9 ст.153 та п.п.170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України позивачем не було отримано прибутку.

Аналогічну позицію висловив і Вищий адміністративний суду України в ухвалі від 15 березня 2016 року №К/800/12681/14.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи подається за базовий звітний період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним. Відповідачем така декларація подана несвоєчасно, а саме 04.05.2012р., що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок про правомірність нарахування відповідачем штрафних санкцій за несвоєчасне подання податкової декларації в сумі 170 грн.

З огляду на наведене апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року в справі №813/810/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 18.04.2016 року