Справа № 826/26404/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2016 року № 826/26404/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Данилишин В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві

провизнання протиправним та скасування наказу від 23.02.2015
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання неправомірним та скасування наказу від 23.02.2015 №33д «про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації».

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваним наказом порушено право власності позивача на належній їй нежилі приміщення. Правова норма на яку посилається відповідач в оскарженому наказі набула чинності після реєстрації відповідних декларацій, отже не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку задоволення позову, виходячи з наступного.

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.02.2015 №33д скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція частини першого поверху будинку нежитлових приміщень №90, №91, №92 за адресою: АДРЕСА_1» КВ №5 від 11.04.2012.

Також, вказаним наказом скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція частини першого поверху будинку нежитлових приміщень №90, №91, №92 за адресою: АДРЕСА_1» № КВ 3 від 15.05.2012.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Закону, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Указом Президента України від 08 квітня 2011 року №439/2011 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - Положення), відповідно до п.п. 1-3 якого, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Згідно із пп.3 та пп.4 п.4, пп.15 п.5 Положення, приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, видає відповідні сертифікати; реєструє повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації та у визначених законодавством випадках відмовляє в реєстрації таких декларацій.

Держархбудінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку скасовувати рішення, прийняті її територіальними органами з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.36 Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Згідно з ч.1 ст. 39 Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно із ч.ч. 1, 2 ст.39-1 Закону, у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вимоги Прокуратури м. Києва від 17.01.2015 №05/3-р-15 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 на об'єкті «Реконструкція частини першого поверху будинку нежитлових приміщень №90, №91, №92 за адресою: АДРЕСА_1», за результатом якої складено акт від 18.02.2015 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що відповідачем встановлено, що замовником (позивачем) наведено недостовірні дані у зареєстрованих деклараціях про початок виконання будівельних робіт КВ №5 від 11.04.2012 та про готовність об'єкта до експлуатації № КВ 3 від 15.05.2012 в частині необхідності використання земельної ділянки та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 36 Закону п. 8 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що проектна документація на зазначений об'єкт будівництва розроблена ТОВ «Укрстальспецреконструкція», відповідно до якого передбачена реконструкція в суміжних квартирах, які переведені у нежитловий фонд. Проектом передбачено будівництво підвального поверху загальною площею 77,4 кв.м. та влаштування прибудови до нежилих приміщень. Загальна площа об'єкту відповідно до проектної документації 336 кв.м.

Загальна площа квартир №90, №91, №92 складала 175,35 кв.м. Відповідно до технічного паспарту виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації загальна площа збудованого об'єкта складає 328,8 кв.м.

З урахуванням викладеного відповідач вказує, що підвальний поверх та прибудова площею 150,5 кв.м. збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, проектна документація розроблена без вихідних даних , а саме без містобудівних умов та обмежень, чим порушено ч. 1 ст. 31 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно ст. 26 Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Частинами 1-3 ст. 29 Закону визначено, що фізична або юридична особа, яка подала до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати вихідні дані для проектування об'єкта будівництва.

Вихідні дані повинні міститися у повному обсязі в загальнодоступній містобудівній документації на місцевому рівні.

Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; завдання на проектування, що визначають обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень та властивостей об'єкта містобудування, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складаються з урахуванням містобудівних умов та обмежень, технічних умов.

Враховуючи, що об'єкт «Реконструкція частини першого поверху будинку нежитлових приміщень №90, №91, №92 за адресою: АДРЕСА_1» передбачає зміну зовнішньої конфігурації об'єкту, як-то влаштування прибудови та підвального поверху площею 150,5 кв.м., які збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, отже проведення зазначених будівельних робіт потребує отримання вихідних даних, зокрема, містобудівних умов та обмежень.

Судом встановлено, що в декларації про початок виконання будівельних робіт зазначено, що об'єкт входить до переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

В декларації про готовність об'єкту до експлуатації позивачем зазначено, що документ про право власності чи користування земельною ділянкою не потрібний (нежитловий багатоповерховий будинок).

Проте, як зазначено вище, об'єкт «Реконструкція частини першого поверху будинку нежитлових приміщень №90, №91, №92 за адресою: АДРЕСА_1» передбачає зміну зовнішньої конфігурації об'єкту, як-то влаштування прибудови, що потребує оформлення права власності чи користування земельною ділянкою та отримання містобудівних умов та обмежень, отже позивачем зазначено недостовірні дані у згадуваних деклараціях.

Так, згідно п.14 Порядку №466, у разі виявлення інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню інспекцією.

Системний аналіз положень, закріплених в ст. 39-1 Закону дає підстави для твердження, що вказана норма передбачає чіткі підстави для скасування реєстрації декларації:

1) будівництво об'єкту на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

2) будівництво об'єкту без належно затвердженого проекту.

При цьому, такі підстави повинні давати можливість зробити висновок про те, що об'єкт, який збудовано є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач мав достатні підстави для прийняття оскаржуваного наказу, оскільки будівництво об'єкту здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та без отримання містобудівних умов та обмежень, що вказує на обґрунтованість та правомірність оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур