Справа № 803/106/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 876/2263/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ) № від 10.11.2015 року, яким йому було збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб (далі - ПДФО) на 23385,37 грн., з яких 18708,30 грн. за основним платежем та 4677,07 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі № 803/106/16 позов було задоволено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено Ковельською ОДПІ, яка у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у ході проведеної Ковельською ОДПІ документальної позапланової невиїзної перевірки (акт від 23.10.2015 року №212/17-) було встановлено порушення позивачем п. 163.1 ст. 163, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження ним ПДФО на загальну суму 18708.30 грн.

Порушення вимог податкового законодавства проявилося у тому, що ОСОБА_3 отримав від польського платника податків «Mobile Auto Sp.Z.о.о.» протягом жовтня-листопада 2012 року за реалізований металобрухт (каталізатори) в кількості 492 кг іноземний дохід у розмірі 49200 польських злотих, що еквівалентно станом на 30.11.2012 року 124722 грн. У декларації за 2012 рік дана сума доходу ним не відображена, податок не нараховано та до бюджету не сплачено.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Позивач на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, надіславши письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких вважає вимоги апелянта безпідставними.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що висновки податкового органу про підтвердження одержання доходу позивачем за межами України у 2012 році в сумі 124722 грн., який невідображений в податковій декларації за 2012 рік, ґрунтуються на припущеннях та не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню суду першої інстанції та вимогам апелянта, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Підпунктом 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України передбачено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), та іноземці доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межам України.

Відповідно до пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Приписами пп. 170.11.1 п. 170.1 ст. 170 ПК України передбачено, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи від Податкової палати в м. Познань Міністерства фінансів інформації Республіки Польща відповідачем було отримано запит про надання інформації щодо зв'язків ОСОБА_3 з польським платником податків «Моbile Auto Sр. Z о.о.» протягом жовтня-листопада 2012 року, у результаті яких той реалізував металевий брухт (каталізатори) в кількості 492 кг на загальну суму 49200 польських злотих (еквівалент по курсу Національного банку України на 30.11.2012 року 124722,00 грн.). При цьому польська сторона ставила під сумнів проведення вказаної операції та просила з'ясувати вказані обставини.

Ковельською ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства ОСОБА_3, за результатами якої складено акт № 212/17- від 23.10.2015 року, у якому було зроблено висновок про підтвердження одержання доходу позивачем за межами України у 2012 році в сумі 124722 грн., який у порушення п. 163.1 ст. 163, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 ПК України не був відображений у податковій декларації за 2012 рік, що призвело до заниження ПДФО на загальну суму 18708,30 грн.

Висновки акту перевірки № 212/17- від 23.10.2015 року стали підставою для прийняття відповідачем оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 10.11.2015 року № .

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що польська сторона у запиті про надання інформації (а.с. 37-41) ставила під сумнів реальність придбання «Моbile Auto Sр. Z о.о.» у жовтні та листопаді 2012 року металевого брухту у вигляді каталізаторів загальною вагою 492 кг у ОСОБА_3 за готівку на загальну суму 49200 польських злотих. Одночасно Податкова палата у м. Познань Республіки Польща просила з'ясувати чи підтверджує ОСОБА_3 продаж 492 кг металобрухту у вигляді каталізаторів та отримання коштів у сумі 49200 польських злотих; якими транспортними засобами каталізатори були доставлені у Польщу та який кордон було перетнуто; реєстраційні номери транспортних засобів, якими металобрухт був доставлений у Польщу.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, вказаний запит та додані до нього квитанції не можна розглядати як доказ отримання ОСОБА_3 іноземного доходу в сумі, еквівалентній станом на 30.11.2012 року 124722,00 грн.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року № 395, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року за № 607/23139 (далі - Порядок № 395)

Відповідно до п.1.7 Порядку №395 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Приписами п. 2.3.2.2 Порядку № 395 передбачено, що у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Позивач заперечує отримання іноземного доходу у Республіці Польща у розмірі 124722,00 грн. та оформлення (підписання) наданих відповідачем копії документів (квитанцій) про продаж ним металобрухту польській фірмі Mobile Auto Sp. Z о.о.» Chrzanov, Pogorzysa. ul.Szymanowskiego.

При цьому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про те, що копії таких квитанцій не можна вважати допустимими доказами, оскільки вони належним чином не завірені. Окрім того, копії квитанцій не дозволяють зробити висновок про те, що саме ОСОБА_3 здавався металобрухт на зазначену у них суму, оскільки підпис особи, на яку видавались ці квитанції, неналежної якості, а сам позивач заперечує їх підписання

Жодних інших доказів на підтвердження фактів, які ставляться під сумнів польською стороною у зазначеному запиті про надання інформації, відповідачем у ході проведеної перевірки здобуто не було.

Окрім того, відповідач у акті перевірки № 212/17- від 23.10.2015 року зазначив, що під час її проведення не було встановлено наявності договорів, контрактів, накладних, ВМД, згідно з якими був реалізований металобрухт (каталізатори) ОСОБА_3 фірмі «Mobile Auto Sp. Z о.о.»; документів на підтвердження факту розрахунків між «Mobile Auto Sp. Z о.о.» та позивачем та порядку їх здійснення; документів на підтвердження походження металобрухту (каталізаторів), який був реалізований фірмі «Mobile Auto Sp. Z о.о.»; доказів транспортування металобрухту (каталізаторів) на територію Польщі».

Відтак, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що у Ковельської ОДПІ не було належних правових підстав для висновку про отримання ОСОБА_3 іноземного доходу в сумі, еквівалентній станом на 30.11.2012 року 124722,00 грн., а отже податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2015 року слід скасувати.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01 березня 2016 року у справі № 803/106/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 14 квітня 2016 року.