Справа № 813/6707/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Справа № 813/6707/14

13 год. 02 хв. Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністртивний су у складі:

Головуючого судді Карпяк О.О.

секретар судового засідання Дорош Х.Р.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача 1 ОСОБА_2

від відповідача 2 не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» до Львівської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязати вчинити дії та стягнути надміру сплаченого податку на додану вартість, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» звернулося до адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області у якому просить:

- визнати бездіяльність Львівської митниці з оформлення аркуша коригування до митних декларацій №209140000/2014/007241 від 13.03.3014 року; №209140000/2014/007242 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/011574 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011569 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011555 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011960 від 18.04.2014 року протиправною;

- зобовязати Львівську митницю Міндоходів внести зміни зазначені в заявах позивача № 61, 62, 64, 65, 66 від 31.07.2014 року № 63 від 23.092014 року шляхом оформлення аркушів коригування до митних декларацій №209140000/2014/007241 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/007242 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/011569 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011555 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011960 від 18.04.2014 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» () надміру сплачене ПДВ в сумі 14844, 59 грн.

Ухвалою від 02.10.2014 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 29.10.2014 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 03.09.2015 року поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період ввезення вказані в митних деклараціях товари були звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Зокрема Постановою КМУ від 05.02.2014 року № 43 внесено зміни до Постанови КМУ від 12.01.2011 року № 15. Товари з кодами УКТЗЕД 7204 29 00, 7204 10 00 віднесено до переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту тимчасово до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість. Вказують, що надміру сплачене ПДВ становить 14844, 59 грн. Позивач звертався з листом до Львівської митниці про зарахування вказаної суми в рахунок сплати майбутніх платежів. Однак, Львівська митниця у відповіді повідомила про відсутність підстав для зарахування в рахунок майбутніх платежів сум зайво сплачених податків. Позивач також звертався із заявами до Львівської митниці про надання дозволу на внесення змін до вище передбачених митних декларацій. Позивач вважає бездіяльність Львівської митниці з надання дозволу на внесення змін до митних декларацій та повернення зайво сплачених сум ПДВ не відповідає вимогам законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов та обгрунтовується тим, що Львівська митниця діяла у чіткій відповідності до вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України та Порядку внесення змін до митної декларації та її відкликання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №450. Вказують, на те, що внесення змін до митної декларації та повернення сум відповідних митних платежів можливе з дозволу органу доходів і зборів та за наявності виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Зазначають, що позивачем наявність таких обставин не наведено та необґрунтовано.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позов, просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідач 2 в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, пояснень по суті заявленого позову не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Позивач здійснював ввезення на митну територію України (імпорт) відходи переробки товарів, що ввозяться для розміщення у митний режим переробки, з чорних металів, що утоврилися внаслідок армування, пароповітряної обробки, масових випробувань, сортування, замкування, зберігання на складі готової продукції та приймально здавальницьких випробувань при переробці у готову продукцію, митне оформлення яких здійснювалось Львівською митницею.

Згодом позивач звернувся до Львівської митниці із заявою, в якій зазначив, що в митних деклараціях було допущено механічну помилку у графах 36 та 47, що спричинило нарахування зайвого платежу та його сплату. Відомості, що були зазначені в графі 36 000/000/000, а має бути зазначено 000/000/099. Відомості, що були зазначені в графі 47 СП01, а має бути зазначено СП06. Також у своїй заяві позивач просив зайво сплачену суму ПДВ зарахувати в рахунок сплати майбутніх митних платежів.(а.с. 21).

Відповідач відмовив у зарахуванні коштів в рахунок майбутніх платежів, про що було повідомлено позивача листом від 30.07.2014 року № 13-70-52/35-6737. (а.с. 22-23).

Позивач звернувся до Львівської митниці із заявами № 61 від 31.07.2014 року, № 62 від 31.07.2014 року, № 63 від 31.07.2014 року, № 64 від 31.07.2014 року, № 65 від 31.07.2015 року, № 66 від 31.07.2014 року, № 63 від 23.09.2014 року, про внесення змін до митних декларацій в частині звільнення від обкладення податком на додану вартість. (а.с. 24 30).

Відповідач відмовив у внесенні змін до митних декларацій та у зарахуванні в рахунок майбутніх платежів сум податку на додану вартість сплачених ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» з підстав викладених у листах від № 61 від 31.07.2014 року, № 62 від 31.07.2014 року, № 63 від 31.07.2014 року, № 64 від 31.07.2014 року, № 65 від 31.07.2015 року, № 66 від 31.07.2014 року, № 63 від 23.09.2014 року.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 р.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» передбачено, що у графі зазначаються цифрові коди податкових пільг відповідно до класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, передбачених законодавством щодо товару, описаного в графі 31 МД та класифікованого в графі 33 МД.

Графа заповнюється, якщо сплачуються вивізне мито та/або плата або здійснюється забезпечення сплати вивізного мита відповідно до розділу X Митного кодексу України.

У графі зазначаються: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; код за ЄДРПОУ платника юридичної особи.

Митне оформлення таких товарів позивач здійснив на підставі митних декларацій (а.с. 9-20) із застосуванням 20% ставки ПДВ до оподаткування вказаних операцій, що відображено у графі 47 (нарахування митних платежів) та у графі «В» (подробиці розрахунків) в зазначених деклараціях.

Відповідно до частини третьої пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Згідно з пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Перелік зазначених відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року № 43, яка набрала чинності з 18.02.2014 року.

Абзацом другим пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

При цьому, внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 Податкового кодексу України, шляхом подання Уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Вимогами частини першої статті 269 Митного кодексу України, згідно з якою за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Форма такого письмово звернення та порядок внесення змін до митних декларацій встановлені Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 (далі Положення КМУ № 450).

При внесенні змін до митних декларацій платники податків подають до митного органу письмове звернення за формою передбаченою Положенням КМУ № 450.

Зокрема, відповідно до п. 33 Положення № 450 за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана.

У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації. Якщо відповідні нові відомості або причини відкликання митної декларації підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.

Дозвіл митного органу на зміну або відкликання митної декларації, митне оформлення якої не завершено, надається посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації, в усній формі.

Пунктом 36 вказаного вище Положення передбачено, що зміни до митної декларації на паперовому носії, оформлення якої митним органом не завершене, вносяться до всіх аркушів цієї декларації шляхом перекреслення помилкових і зазначення правильних відомостей (або відомостей, якими доповнюється митна декларація) кульковою ручкою чорного, синього або фіолетового кольору.

Кожна зміна засвідчується підписом особи, яка подала митну декларацію, та скріплюється печаткою декларанта або уповноваженої ним особи. В електронній копії митної декларації на паперовому носії такі зміни відображаються посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації.

Внесення змін до поданої митному органу електронної митної декларації здійснюється шляхом її відкликання.

Заява декларанта або уповноваженої ним особи щодо відкликання електронної митної декларації надсилається декларантом митному органу у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення.

За результатами перевірки вказаних декларацій, відповідачем було їх прийнято, що не заперечувалося представниками сторін, а отже в силу ч. 8 ст. 264 МК України вони стали документами, що засвідчують факти, які мають юридичне значення.

Таким чином, подані позивачем митні декларації були прийняті митним органом, товар зазначений в ній пройшов митне оформлення та був випущений у вільний обіг.

Пунктом 37 Положення №450 передбачено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за 5 формою згідно з додатком 4.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення; необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією; необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Аналіз наведених норм вказує, що, подання позивачем заяв про внесення змін до митних декларацій, можливе за умови необхідності виправлення помилок у таких деклараціях.

Суд зазначає, що відповідно до загальних юридичний термінів тлумачного словника, помилка - ненавмисне перекручення фінансової інформації в результаті арифметичних або логічних помилок в облікових записах і розрахунках, недогляду в дотриманні повноти обліку, неправильного представлення в обліку фактів господарської діяльності, наявності складу майна, вимог і зобов'язань, невідповідне відображення записів в обліку.

Згідно із п. 4 ч. 5 та ч. 6 ст. 301 Митного кодексу України, повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо митну декларацію змінено або визнано недійсною, повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п'ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Таким чином, внесення змін до митної декларації та повернення сум відповідних митних платежів можливе з дозволу органу доходів і зборів та за наявності виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Позивачем наявність таких обставин не наведено та необґрунтовано.

Отже, з урахуванням наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що у Львівської митниці були відсутні правові підстави для вчинення дій на виконання норм статті 269 Митного кодексу України стосовно внесення змін до митних декларацій ТзОВ Львівська ізоляторна компанія» та повернення зайво сплачених сум податку на додану вартість згідно заяв позивача від № 61 від 31.07.2014 року, № 62 від 31.07.2014 року, № 63 від 31.07.2014 року, № 64 від 31.07.2014 року, № 65 від 31.07.2015 року, № 66 від 31.07.2014 року, № 63 від 23.09.2014 року.

Позивач не надав належних та допустимих доказів протиправності дій та бездіяльності відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень при зверненні до суду за захистом своїх прав, а відтак не довів обґрунтованість та законність підстав для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, безпідставні, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивач просить внести зміни до митних декларацій, що пов'язані з перерахуванням сум митних платежів за вказаною декларацією.

При цьому, Положенням № 450 чітко передбачено випадки внесення змін до митної декларації після завершення митного оформлення, які виключають можливість коригування пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Таким чином, враховуючи подачу позивачем заяв про внесення змін до митної декларації після завершення митного оформлення, а також те, що вказані зміни пов'язані з перерахуванням сум митних платежів, суд приходить до переконання, що відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у відмові внесення змін до вказаних митних декларацій.

Таким чином, у задволенні позовних вимог про визнання бездіяльності Львівської митниці з оформлення аркуша коригування до митних декларацій №209140000/2014/007241 від 13.03.3014 року; №209140000/2014/007242 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/011574 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011569 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011555 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011960 від 18.04.2014 року протиправною слід відмовити.

Не підлягає до задоволення також і вимоги про зобов'язання Львівську митницю Міндоходів внести зміни зазначені в заявах позивача № 61, 62, 64, 65, 66 від 31.07.2014 року № 63 від 23.092014 року шляхом оформлення аркушів коригування до митних декларацій №209140000/2014/007241 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/007242 від 13.03.2014 року; №209140000/2014/011569 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011555 від 16.04.2014 року; №209140000/2014/011960 від 18.04.2014 року та стягнення з Державного бюджету України на користь ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» надміру сплачене ПДВ в сумі 14844,59 грн., оскільки є похідними від попередньої.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідачами доведено правомірність вчинених ним дій.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

За приписами ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Відповідно до платіжних доручень, наявних у матеріалах справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., відтак решта несплаченої суми судового збору становить 1644, 30 грн.

З урахуванням положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст. ст.71, 86, 94 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністратиного позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівська ізоляторна компанія (вул. Новаківського, 14, м. Львів) на користь бюджету судовий збір в розмірі 1644 (одну тисячу шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України:

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 24.11.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна