Справа № 820/11266/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"13" квітня 2016 р. № 820/11266/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд"
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Приватне науково-виробниче підприємство "СПЕЦРЕМНАЛАДКА"
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд :

1. Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 02.11.2015 року, винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

2. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що 19 жовтня 2015 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова складений акт про результати виїзної позапланової документальної перевірки ПрАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД» № 712/20-31-22-05-07/01264669 з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.05.2014р. по 31.05.2015р. по взаємовідносинах ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» та подальшому ланцюгу постачання, на підставі якого 02 листопада 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № на суму 673932,00 грн.

Позивач з зазначеним податковим повідомленням-рішенням № від 02.11.2015 року на суму 673932,00 грн. не погоджується, вважає його незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що податкове повідомленням-рішенням № від 02.11.2015 року на суму 673932,00 грн. є законним та таким, що винесене в межах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що працівниками ДПІ у Київському районі м. Харкова була проведена виїзна позапланова документальна перевірка ПрАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД» з питань правильності визначення повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.05.2014р. по 31.05.2015р. по взаємовідносинах ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» та подальшому ланцюгу постачання.

За наслідками перевірки було складено акт від 19.10.2015 року № 712/20-31-22-05-07/01264669 яким встановлено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого, на думку податкового органу, занижено податок на додану вартість до сплати в сумі 449288,00 грн. за травень 2015р.

На підставі вище зазначеного акту перевірки відповідачем 02 листопада 2015 року було винесено податкове повідомлення-рішення № на суму 673932,00 грн.

Суд зазначає, що підставою для вище зазначених висновків відповідача в акті перевірки є його посилання на податкову інформацію від 04.08.2015р. № 120/22-01/32550601 щодо ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" () від Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Узагальнена податкова інформація складена з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв'язку із відсутністю ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" за місцезнаходженням: 07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, вул. Набережна, будинок 12/1. Факт відсутності ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" за місцезнаходженням засвідчено довідкою ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ДФС у Київській області.

Відповідно до «Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», який подано ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" (код за ) до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 12.05.2015 року № за 1 квартал 2015 року кількість робітників становить 5 осіб, дата прийняття на роботи чотирьох (крім директора) - 02.03.2015 року.

ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" (код за ) подано «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів» від 22.06.2015 року № за травень місяць 2015 року, відповідно до якого - середня чисельність робітників - 5 осіб, нарахована заробітна плата в загальній сумі 9.463,42грн.

У зв'язку з вище викладеним відповідачем було зроблено висновок про:

- неузгодженість даних у первинних документах - щодо наявності трудових ресурсів та трудових ресурсів, які необхідні для виконання робіт та зазначені у актах виконаних робіт описано у підрозділі 1 розділу 3; щодо кількості та назв ТМЦ, які були використані згідно з наданими до перевірки актами виконаних будівельних та будівельно-ремонтних робіт та номенклатури ТМЦ, яка придбавалась ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» описано у підрозділі 2 розділу 3; щодо номенклатури поставки в зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» та найменування наданих робіт (послуг) в актах приймання виконаних будівельних та будівельно-ремонтних робіт, описано у абзаці «Л» підрозділу 3 розділу 3;

- неможливість ідентифікувати особу - підписанта первинних документів як з боку постачальника, так і з боку покупця - детально описано у абзацах «А» - «К» підрозділу 3 розділу З;

- відсутність обов'язкових реквізитів у первинних документах, які складені за результатами господарської операції - детально описано у абзацах «А» - «К» » підрозділу 3 розділу 3, зокрема У відсутні посади та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору підряду від 02.03.2015 року № 01/03-С укладений у м. Харкові ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД» - «Замовник» в особі Гринченка B.C., ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» «Субпідрядник» в особі директора Демідовій Т.А.

п. 1.1 Замовник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов'язання здати йому у встановлені цим Договором терміни закінчені будівельно-монтажні роботи по проекту «Будівництва III лінія метрополітену у м. Харкові, від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» (дільниця, яка будується від станції «Олексіївська» до стації «Проспект Перемоги» довжиною 0,61км. з однією станцією) та ремонтні роботи на виробничій базі Греківська.

п, 1.2 Склад та обсяги робіт, які виконуються Субпідрядником, передбачені проектно-кошторисною документацією.

п. 2 Вартість робіт за Договором визначається договірною вартістю на підставі кошторисної документації і складає 6.528.024,00грн, в т.ч. ПДВ - 1.088.004,00грн.

п. З Договірна ціна за Договором визначена приблизною складовою (динамічною) і складена відповідно до Державних будівельних норм - ДБН Д.1 .-2000, що затверджені Наказом Мінрегіонбуду України від 19.03.2009 року № 114.

п. 3.1. Оплата за Договором здійснюється після підписання Сторонами акту передачі - приймання виконаних робіт (Ф-КБ-2в).

п. 4.1. Строк виконання робіт за Договором настає протягом трьох робочих днів з моменту підписання обома Сторонами Договору.

п. 4.2. Терміном закінчення виконання робіт є грудень 2015 року.

п. 4.3. Укладений Договір вступає у силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015 року, але не менше ніж до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором.

п. 5.3. Замовник протягом робочих днів з моменту отримання повного комплекту документів (акти передачі - приймання виконаних робіт за типовою формою КБ-2в з відповідними розрахунками, довідка за формою КБ-3) зобов'язаний підписати акт передачі - приймання виконаних робіт або направити Субпідряднику вмотивовану відмову від приймання робіт.

п. 6.1.1. Підрядник зобов'язаний своїми силами та засобами виконати всі роботи в обсязі і в терміни, що передбачені у п. 4 та здати роботи у відповідності до проектно-кошторисної документації.

п. 6.1.2. Субпідрядник гарантує якість матеріалів та обладнання, які використовуються ним для виконання робіт за цим Договором.

Також згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2015 року № 03/05-М укладений у м. Харкові ПРАТ СБМУ «ТУНЕЛЬБУД» - «Покупець» в особі Гринченка B.C., ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» «Продавець» в особі директора Демідовій Т.А.

п. 1. Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та сплатити товар (будівельні матеріали) згідно наданих рахунків.

п. . Ціна товару визначається згідно наданих рахунків, на визначену заявкою покупця партію товару.

Перевіркою актів приймання виконаних будівельних робіт за формами КБ-2в, які надані до перевірки (акт № 1 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі Треківська"»; акт № 2 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтно-будівельні роботи на будівельній базі 'Треківська"»; акт № 3 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі 'Треківська1'»), та відомостей ресурсів за формою № 5а до вищенаведених актів, встановлено наступне.

Загальна кошторисна трудомісткість виконаних ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" (код за ) за травень 2015 року робіт становить 7.878,81 людино/годин.; загальна вартість кошторисної заробітної плати склала - 224.005,00грн.

Також суд зазначає, що договором підряду від 02.03.2015 року № 01/03-С передбачено, пп. 6.1.1, що ПНВП «СПЕЦРЕМНАЛАДКА» - підрядник зобов'язаний своїми силами та засобами виконати всі роботи в обсязі і в терміни, що передбачені у п. 4 та здати роботи у відповідності до проектно-кошторисної документації.

Факт виконання робіт підтверджується актами приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, які були надані як до перевірки та і до суду, а саме акт № 1 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі «Греківська»; акт № 2 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтно-будівельні роботи на будівельній базі «Греківська»; акт № 3 за травень 2015р. від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі «Греківська» та відомостей ресурсів за формою № 5а.

Також судом встановлено, що згідно відомостей ресурсів за формою № 5а до актів приймання виконаних будівельних робіт за формами КБ-2в, (акт № 1 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі Треківська"»; акт № 2 за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтно-будівельні роботи на будівельній базі 'Греківська"»; акт № з за травень 2015 року від 26.05.2015р. «Ремонтні роботи на будівельній базі 'Треківська"») встановлено, що ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" використало при проведенні будівельно-ремонтних робіт матеріалів, виробів та комплектуючих у загальній суму 1.465.850,00грн.

Суд зазначає, що факт розрахунку позивача за вище зазначеними угодами, отримання товару та використання його у власній господарській діяльності сторонами по справі не заперечувався.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п.2.4. ст.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентами за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що на час укладення вищевказаних договорів контрагенти позивача були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Таким чином, на думку суду, не має підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між позивачем та ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" не були виконані, а первинні документи не відповідають вимогам діючого законодавства.

Щодо заниження позивачем податку на прибуток, то суд вважає за необхідним вказати, що згідно з п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.134.1.1, п.п.134.1.2 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначе них згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно з п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п.п.138.1.1. п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; є) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно з п.п.138.10.3 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); є) витрати на транспортування, перевалку, страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач правомірно на підставі вищенаведених первинних документів включив до складу валових витрат та податкового кредиту витрати по взаємовідносинам з ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА".

Щодо посилання відповідача, що весь обсяг робіт за вище зазначеними угодами був виконаний у травні 2015 року за 15 робочих днів чого не могло бути, оскільки трудовими ресурсами ПНВП "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" зазначена робота повинна була бути виконана за більшу кількість робочих днів, то зазначені висновки відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» № 668 від 01.08.2005р. строки виконання робіт (будівництва об'єкта) встановлюються договором підряду і визначаються датою їх початку та закінчення. Невід'ємною частиною договору підряду є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором підряду. Датою закінчення робіт (будівництва об'єкта) вважається дата їх прийняття замовником (пункт 18 зазначеної постанови № 668 від 01.08.2005р.).

Як було встановлено судом та підтверджується календарним графіком виконання робіт на виробничій базі за адресою м. Харків, вул. Греківська, 104 до договору підряду № 01/03-с від 02.03.2015р., згідно якого будівельні роботи виконуються з 16.03.2015р. по 26.05.2015р., а дата 26.05.2015р. є датою підписання актів виконаних робіт та датою прийняття робіт замовником.

Отже, узгоджені роботи за договором підряду № 01/03-с від 02.03.2015р. виконувалися підрядником з 16.03.2015р. по 26.05.2015р., а 26.05.2015р. є датою прийняття робіт замовником в розумінні п.п. 17, 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» № 668 від 01.08.2005р..

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 02.11.2015 року на суму 673932,00 грн. винесене Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного законодавств України, а отже підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа - Приватне науково-виробниче підприємство "СПЕЦРЕМНАЛАДКА" про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 02.11.2015 року на суму 673932,00 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на користь Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" сплачений судовий збір в сумі 10125 (десять тисяч сто двадцять п'ять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 18 квітня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.