Справа № 350/1695/14-а
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Справа № 876/1862/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Камінської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасуванням рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 27.10.2014 року звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Камінської сільської ради, третьої особа ОСОБА_1 в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,1214 га по АДРЕСА_1.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2015 року у зв'язку із смертю ОСОБА_3 як правонаступника, залучено до справи ОСОБА_2(а.с.39), яка згідно заяви(а.с.63-65) збільшила позовні вимоги та просила визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про затвердження жителю с.Камінь ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, п. 2 цього ж рішення про надання ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 0,1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом(а.с.95-98) до Камінської сільської ради в якому просила скасувати рішення Камінської сільської ради «Про припинення права користування земельними ділянками» від 28 листопада 2014 року № 6-20/2014.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано п. 1 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про затвердження жителю с.Камінь ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, п. 2 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про надання ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 0,1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,1214 га по АДРЕСА_1, та рішення Камінської сільської ради «Про припинення права користування земельними ділянками» від 28 листопада 2014 року № 6-20/2014.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що задовольняючи позов, та скасовуючи рішення Камінської сільської ради від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,1214 га по АДРЕСА_1, суд мотивував постанову тим, що нібито апелянти мав у користуванні 0,08 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджено будівельним паспортом в якому міститься акт виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель, з якого вбачається, що рішенням виконкому Рожнятівської районної ради № 68 від 10 квітня 1985 року встановлено межі земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, площею 0,08 га.

На думку суду інша частина ділянки, яка йому надана рішенням від 14 жовтня 2013 року належала до земель комунальної власності, тому надавши дозвіл на складання технічної документації на спірну земельну ділянку, відповідачем порушено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Така позиція суду є неправильною і суперечить нормам матеріального права.

Правильно зіславшись на вимоги ст. 107 ЗК України, згідно якої основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки, суд застосував вказану норму закону прямо протилежно її фактичному змісту.

Судом залишено поза увагою, що він є фактичним користувачем земельної ділянки площею 0,12 га, що підтверджується записами в погосподарській книзі №4 по господарству №358 за 1995-2000 роки, де зазначено, що для обслуговування житлового будинку та господарських споруд з 1996 року апелянту належить земельна ділянка площею 0,12 га., матеріалами інвентаризації по Камінській сільській раді за 1993 - 1995 роки, з яких також вбачається, що він є фактичним належним користувачем земельної ділянки площею 0,12 га. Зазначена обставина підтверджена рішенням Камінської сільської ради від 26.12.1997 року та довідкою державної податкової інспекції у Рожнятівському районі, з якої вбачається, що він сплачує земельний податок за 0,12 га. земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Той факт, що він має в законному користуванні земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га по АДРЕСА_1, підтверджено і актом земельно-узгоджувальної комісії від 28.12. 2015 року, яка призначалась ухвалою суду від 08. 12.2015 року.

Таким чином, судом неправильно встановлено, що для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд він має в користуванні земельну ділянку площею 0,08 га., оскільки площа такої земельної ділянки становить 0,12 га., а належний йому будівельний паспорт суду слід було оцінювати в сукупності з іншими доказами.

Крім того, за змістом ст.12 ЗК України, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, вирішення земельних спорів та вирішення інших питань у галузі земельних відносин є повноваженнями сільської ради. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, а згідно ст. 73 даного Закону акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місці ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради , прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, прийнявши 14.10.2013 р. рішення про надання йому дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 0,1214 га по АДРЕСА_1 , як і прийнявши 28.11.2014 року рішення про затвердження такої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та надання вказаної земельної ділянки у власність, Камінська сільська рада діяла виключно в межах своїх повноважень.

Про те, що Камінська сільська рада при прийнятті оскаржуваних рішень не допустила жодних порушень Закону і в повній мірі дотрималась процедури виготовлення правовстановлюючих документів на землю, а також про саму процедуру приватизації земельної ділянки, зокрема про те, що її слід проводити технічним звітом, а не проектом відведення, як про це стверджувала позивачка, в повній мірі дав роз'яснення представник відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі, землевпорядник та сільський голова, проте суд жодним словом не відтворив дані показання в оскаржуваному судовому рішенні та не дав їм належної правової оцінки, обмежившись фразою, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали показання про те, що оспорювані рішення є законними.

Також суд залишив поза увагою, що за змістом ст. 6 КАС України, захисту підлягають тільки порушені права свободи або інтереси особи з боку суб'єкта владних повноважень, проте оскаржуваними рішеннями жодного права, свободи чи інтересу позивачки не порушено, тому вона і не здобула права на судовий захист.

Суд в оскаржуваному рішенні вказує на те, що нібито позивачка є суміжним землекористувачем, проте така позиція суду є неправильною та помилковою, оскільки їх земельні ділянки розділяє стежка шириною 1 м. Саме для вирішення спірних питань, що мають значення для справи, судом ухвалою від 08.12.2015 року призначалось обстеження їх земельних ділянок на місцевості, і актом створеної комісії від 28.12.2015 року констатовано наступне: він(апелянт) має в користуванні земельну ділянку для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,12 га. по АДРЕСА_1. Підтвердженням цього є погосподарська книга № 4 1996 року, рішення сесії Камінської сільської ради від 26.12.1997 р. ОСОБА_3 мала в користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Глубоке» вище його ділянки площею 0,048га, проте використовувала її без правовстановлюючих документів на право власності. Дальше комісія констатує, що заїзд до земельної ділянки ОСОБА_3 не передбачений генеральним планом с. Камінь. Пройти до земельної ділянки можна з боку його загороди та присадибної ділянки ОСОБА_7 - стежкою шириною 1 м.

Не зважаючи на те, що судом в судовому засіданні досліджувався даний акт земельно-узгоджувальної комісії і більше того, допитувались члени даної комісії, ні акту, ні показам членів комісії не дано жодної правової оцінки і вони взагалі не вказані в оскаржуваній постанові. що суперечить вимогам щодо змісту постанови суду, передбачених ст. 163 КАС України, що вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

На підставі вище наведеного просить скасувати постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2016 року, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Скасовуючи рішення Камінської сільської ради від 14 жовтня 2013 року № 3-14/20139 яким ОСОБА_1 надано дозвіл на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0.1214 га по АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 мав у користуванні 0,08 га, що підтверджено будівельним паспортом в якому міститься акт виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель, з якого вбачається, що рішенням виконкому Рожнятівської районної ради № 68 від 10 квітня 1985 року встановлено межі земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, площею 0.08 га.

Скасовуючи рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року, яким ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та надано йому у власність земельну ділянку, площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 27.10.2014 року зупинено дію рішення Камінської сільської ради від 14 жовтня 2013 року №3-14/2013 про надання ОСОБА_1, дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку та господарських споруд будівель площею 0.1214 га. по АДРЕСА_1 до ухвалення судом рішення по даній справі (а.с.217), однак всупереч вказаній ухвалі Камінська сільська рада розпорядилася ділянкою, що дало суду підстави прийти до переконання про те, що прийняття п. 1. та 2 рішення від 28.11.2014 року в період дії ухвали суду є протиправним.

Скасовуючи рішення відповідача № 6-20/2014 від 28 листопада 2014 року яким у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2014 року, припинено право користування земельними ділянками - загальною площею 0,68 га та переведено їх у землі запасу сільської ради суд першої інстанції виходив з того, що ст. 141 ЗК України не передбачено можливості припинення права користування земельною ділянкою у зв'язку зі смертю землекористувача.

Однак колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Розглядаючи спір в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації щодо в становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0.1214 га по АДРЕСА_1, та п. 1 рішення Камінської сільської ради РожнятІвського району від 28 листопада 2014 року про затвердження жителю с.Камінь ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, п. 2 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про надання ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, суд першої інстанції поза увагою залишив ту обставину, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 були заявлені від імені ОСОБА_8 її представником ОСОБА_9 16.10.2014 р. і позовна заява поступила в суд 27.10.2014 р. однак ОСОБА_8 померла 21.10.2014 р. При цьому суд першої інстанції на підставі ухвали від 11 червня 2015 року безпідставно залучив до участі у справі як правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, бо в даних правовідносинах не допускається правонаступництво, оскільки по-перше: ОСОБА_8 не була власником суміжної земельної ділянки з ОСОБА_1, по-друге: як на момент постановлення судового рішення у суді першої інстанції так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не набула статусу спадкоємця, бо спадкові процедури ще не завершені, а зареєстрована лише спадкова справа. Більше того, у ОСОБА_2, у випадку визнання її єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_8, виникає лише право на завершення приватизації земельної ділянки, якщо така розпочата спадкодавцем.

З огляду на це, суд першої інстанції безпідставно продовжив розгляд заявлених від імені ОСОБА_8 позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації щодо в становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0.1214 га по АДРЕСА_1 і провадження у справі слід було зарити з підстав встановлених п. 5 ч.1 ст. 157 КАС України.

З урахуванням викладеного у суд першої інстанції не було підстав і для розгляду заяви ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог до позовної заяви ОСОБА_8, а саме, визнання протиправним та скасування п. 1 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про затвердження жителю с.Камінь ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, п. 2 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про надання ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. Тому, колегія суддів вважає, що і в цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю.

Скасовуючи рішення Камінської сільської ради «Про припинення права користування земельними ділянками» від 28 листопада 2014 року № 6-20/2014 яким у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2014 року, припинено право користування земельними ділянками - загальною площею 0,68 га та переведено їх у землі запасу сільської ради, суд першої інстанції також поза увагою залишив вище вказані обставини про те, що ОСОБА_8 не була власником вказаних земельних ділянок, на момент постановлення судового рішення у суді першої інстанції так і на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не набула статусу спадкоємця, бо спадкові процедури ще не завершені, а зареєстрована лише спадкова справа. І у ОСОБА_2, у випадку визнання її єдиною спадкоємицею майна після смерті ОСОБА_8, виникає лише право на завершення приватизації земельної ділянки, якщо така розпочата спадкодавцем. А отже вказаним рішенням права ОСОБА_2 не порушено, бо у матеріалах справи відсутні докази, що спірними земельним ділянками користувалась ОСОБА_2, або що вона подала заяву до сільської ради про бажання продовжити процедуру приватизації земельних ділянок, як спадкоємиця після смерті ОСОБА_8

Відтак у суду першої інстанції не було достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи і судом порушено норми матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 157, ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3, 4 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 203, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2016 року по справі № 350/1695/14-а - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення сесії Камінської сільської ради від 14 жовтня 2013 року № 3-14/2013 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0.1214 га по АДРЕСА_1, визнання протиправними та скасування п. 1 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про затвердження жителю с.Камінь ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 кадастровий номер ділянки НОМЕР_1, п. 2 рішення Камінської сільської ради Рожнятівського району від 28 листопада 2014 року про надання ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, площею 0.1118 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 - закрити.

У задоволенні позовних вимог про скасування рішення Камінської сільської ради від 28 листопада 2014 року № 6-20/2014 «Про припинення права користування земельними ділянками» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст постанови виготовлений 15.04.2016 року