Справа № 813/5260/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2016 р. м.Київ К/800/49611/15

К/800/50296/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, Приватне підприємство «Петробуд», Львівська міська рада про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просила визнати незаконними та скасувати реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02 червня 2011 року №ЛВ та декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 листопада 2011 року № ЛВ 08311070.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року позов задоволено повністю; скасовано проведену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області реєстрацію Декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02 червня 2011 року №ЛВ та Декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 листопада 2011 року №ЛВ 08311070 по АДРЕСА_1.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року задоволені апеляційні скарги ОСОБА_3 та ПП «Петробуд»; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року скасовано; в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року задоволено частково касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради; скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2012 року; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Львівська міська рада та Галицька районна адміністрація звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечення на касаційні скарги не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 2008 року нежитлові приміщення загальною площею 735,1 кв.м., які знаходяться у АДРЕСА_1, належать ОСОБА_4 на праві приватної власності. Крім того, ОСОБА_3 користується земельною ділянкою, що знаходиться за вказаною адресою, загальною площею 0,1022 га, кадастровий номер 461036600:07:001:0031 на підставі договору оренди земельної ділянки від 31 грудня 2009 року.

02 червня 2011 року ОСОБА_3 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Декларацію про початок виконання підготовчих робіт з реконструкції офісних приміщень на АДРЕСА_1 з розширенням, категорія складності - ІІІ, яка 02 червня 2011 року зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області за №ЛВ .

08 листопада 2011 року ОСОБА_3 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції офісних приміщень на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок надбудови у м.Львові, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 11 листопада 2011 року за №ЛВ 08311070.

Згідно вказаної декларації будівельні роботи проводяться згідно Робочого проекту, виготовленого ТзОВ «Архікон» та затвердженого ОСОБА_3 10 листопада 2011 року. Відповідно до зазначених ОСОБА_3 у декларації технічних показників об'єкта будівництва об'єкт має прямокутну форму, передбачає реконструкцію з надбудовою офісних приміщень і приведення до діючих норм; стіни цегляні, перекриття монолітний залізобетон; площа земельної ділянки - 0,1022 га надана замовнику в оренду на 10 років на підставі договору оренди від 31 грудня 2009 року.

Також судами встановлено, що 15 вересня 2011 року директором Департаменту містобудування Львівської міської ради на ім'я міського голови подано службову записку №24-259, згідно якої Департамент містобудування просить розглянути на засіданні Виконавчого комітету Львівської міської ради питання скасування наказу департаменту містобудування від 18 жовтня 2010 року № А-355 «Про затвердження гр.ОСОБА_3 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції офісних приміщень на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок надбудови». У службовій записці зазначається про влаштування та огородження ОСОБА_3 великої території будівельного майданчика площею більш ніж 0,2 га в забороненій для забудови зоні Львівського центрального парку культури і відпочинку.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 23 вересня 2011 року №863 скасовано наказ директора департаменту містобудування від 18 жовтня 2010 року №А-355 «Про затвердження гр.ОСОБА_3 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції офісних приміщень на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок надбудови» та зобов'язано ОСОБА_3 привести до попереднього стану земельну ділянку площею 0,1022 га на АДРЕСА_1, надану їй в оренду терміном на 10 років для обслуговування адміністративного будинку.

В обґрунтування позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт від 02 червня 2011 року №ЛВ та декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 листопада 2011 року № ЛВ 08311070, Галицька районна адміністрація зазначала про неправомірність реєстрації відповідачем оскаржуваних декларацій про початок виконання підготовчих та будівельних робіт з реконструкції офісних приміщень з розширення за рахунок надбудови за адресою АДРЕСА_1, оскільки третьою особою ОСОБА_3 фактично була знесена офісна будівля, яка підлягала до реконструкції, та розпочато нове будівництво без урахування проектної документації, із самовільним захопленням заповідної території центрального парку культури і відпочинку площею більш ніж 0,2 га в забороненій для забудови зоні.

При прийнятті рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із правомірності реєстрації відповідачем декларації про початок підготовчих робіт та декларації про початок будівельних робіт у зв'язку із зазначенням ОСОБА_3 всіх даних, наявність яких передбачена Додатком 2 до Порядку виконання підготовчих робіт та Додатком 2 до Порядку виконання будівельних робіт, та відсутності обов'язку у відповідача здійснювати перевірку достовірності таких даних на етапі надходження декларацій. Крім того, суди послалися на судові рішення, якими встановлені обставини, які мають преюдиційне значення при вирішенні спору, а саме те, що на спірному об'єкті здійснюється не нове будівництво, а реконструкція, а також визнання протиправними та скасування рішення виконкому Львівської міської ради від 23 вересня 2011 року № 863 «Про скасування наказу директора департаменту містобудування від 18 жовтня 2010 року № А-355». Також суди зазначили про не наведення позивачем обставин щодо обмеження оскаржуваними рішеннями відповідача прав територіальної громади, повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування та не доведення порушення його прав діями та рішеннями відповідача, що є предметом розгляду у даній справі. Натомість встановлено, що у позивача фактично існує спір з третьою особою ОСОБА_3, проте ним обрано даний спосіб захисту своїх прав, що унеможливлює виконання та втілення норм Закону України «Про місцеве самоврядування».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про невідповідність ухвалених у справі рішень вимогам ст.ст.159 Кодексу адміністративного судочинства щодо їх законності та обґрунтованості, судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права та неповно досліджені обставини справи.

Відповідно до ч.5 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Скасовуючи судові рішення, ухвалені у даній справі, Вищий адміністративний суд в ухвалі від 05 червня 2013 року зазначив про неналежне з'ясування судами обставин щодо достовірності внесених ОСОБА_3 до декларації про початок виконання будівельних робіт від 08 листопада 2011 року відомостей, в тому числі щодо виконання будівельних робіт з реконструкції офісних приміщень з розширенням за рахунок надбудови, тоді як фактичні обставини свідчать про те, що існуючу будівлю повністю демонтовано та розпочато нове самовільне будівництво зі збільшенням розмірів будівлі, із зайняттям будівництвом на момент подання на реєстрацію декларації про початок будівельних робіт земельної ділянки значно більшого розміру, ніж належної замовнику за договором оренди, а також факту та підставам скасування рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 23 вересня 2011 року №863 наказу директора департаменту містобудування від 18 жовтня 2010 року №А-355 про затвердження вимог архітектурно-планувальної частини проекту. Крім того, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що судами не надана оцінка тому, яким чином оскаржувані дії та рішення відповідача обмежують права територіальної громади, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування. При цьому, судом касаційної інстанції відзначено про неправильність висновків щодо відсутності у інспекції державного архітектурно-будівельного контролю обов'язку здійснювати перевірку достовірності зазначених у декларації даних, що не відповідає обставинам справи та положенням закону, зокрема ч.5 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якою однією з підстав для відмови у видачі документа дозвільного характеру передбачено виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей. Отже, перевірка відповідачем достовірності наведених у декларації даних є обов'язковою.

Вищенаведене судами попередніх інстанцій не враховано, зазначені вище обставини судами не встановлені та не перевірені, належної оцінки їм не надано.

Зокрема, відхиляючи доводи позивача щодо скасування рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 23 вересня 2011 року №863 наказу директора департаменту містобудування від 18 жовтня 2010 року №А-355 «Про затвердження гр.ОСОБА_3 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції офісних приміщень на АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок надбудови» та зобов'язання ОСОБА_3 привести до попереднього стану земельну ділянку площею 0,1022 га на АДРЕСА_1, надану їй в оренду терміном на 10 років для обслуговування адміністративного будинку, суди, посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року К/800/22942/14, зазначили про скасування рішення виконкому від 23 вересня 2011 року №863. При цьому, судами не надано належної оцінки факту внесення ОСОБА_5, обізнаної на момент подання декларації про початок виконання будівельних робіт 08 листопада 2011 року про наявність чинного на той час рішення виконкому Львівської міської ради від 23 вересня 2011 року №863 про скасування наказу від 18 жовтня 2010 року №А-355, відомостей до декларації про цей наказ на підтвердження отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, та, відповідно, правомірності дій відповідача щодо реєстрації декларації за такими обставинами.

Судами не досліджено та у рішеннях не відображено будь-яких мотивів щодо зазначених позивачем обставин відносно фактичного зайняття будівництвом на момент подання на реєстрацію декларації про початок будівельних робіт земельної ділянки значно більшого розміру, ніж належної замовнику за договором оренди, самовільного зайняття замовником заповідної території парку культури і відпочинку.

Крім цього, судами не з'ясовані обставини відповідності здійснюваної третьою особою забудови вимогам проектної документації, вказаної у деклараціях, в тому числі з урахуванням фактичного повного знесення офісної будівлі, про що зазначає позивач, та передбаченого робочим проектом реконструкції офісних приміщень по АДРЕСА_1 з розширенням розбирання конструкцій 3 та 2 поверхів та перекриття над 1 поверхом, демонтажем внутрішніх цегляних стін, колон та перегородок, влаштування залізобетонних монолітних фундаментів та залізобетонного каркасу будівлі із цегляними стінами 1-3 поверхів та стін 4 поверху із газобетон них блоків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивачем у адміністративній справі може бути суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

За положеннями п.5 ч.4 ст.50 КАС України суб'єкти владних повноважень можуть бути позивачами у справі у випадках, встановлених законом.

Як встановлено ч.4 ст.71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Вказуючи у рішеннях про не підтвердження обставин обґрунтованості звернення позивачем з даним позовом та не встановлення порушень з боку відповідача прав та інтересів територіальної громади, суди відповідних доводів позивача та мотивів їх відхилення у рішеннях не навели, оцінки правомірності та підставам пред'явлення Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради даного позову з урахуванням визначених законом повноважень органів місцевого самоврядування не надано.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді