Справа № 820/11737/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2016 р. № 820/11737/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Ділбарян А.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Блудової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Харківській області про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління МВС України в Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1: середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.15 року по день прийняття судового рішення, надбавку у розмірі 90880 грн., надбавку у розмірі 45440 грн., відпускні у розмірі 106025,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не було виплачено в повному обсязі належні грошові надбавки та відпускні при звільненні позивача та не виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу .

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що позивачу були здійснені всі відповідні виплати в частині надбавок та відпускних, а позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу взагалі є незаконною, оскільки позивач не пред'являє вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення його на посаді, отже в даному випадку відсутній вимушений прогул.

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Блудова О.В. проти позову заперечувала з огляду на доводи наданих суду письмових заперечень, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ з 17.05.2005 року, яку проходив до 20.10.2015 року ( а.с.14-15).

Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 20.10.2015 року № 565 о/с, позивача - прапорщика міліції, інспектора патрульної служби взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної служби ХМУ ГУМВС України було звільнено з 20.10.2015 року за ст. 63 п. "З" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - через скорочення штатів, з виплатою компенсації за невикористану відпустку з 01.01.2015 року ( а.с.16).

Звільненню позивача передувало наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 730 утворено як юридичні особи публічного права, територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема - Головне управління Національної поліції в Харківській області та ліквідовано як юридичні особи публічного права, територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2, зокрема - Харківське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

Водночас Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Так п.8-10 Прикінцевих та перехідних положень цього закону, з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 01.10.2015 року були запропоновані посади в Головному управлінні Національної поліції України, від яких він відмовився, про що 03.10.2015 року подав відповідний рапорт ( а.с. 39).

Крім того, підставою для видання наказу про звільнення позивача був його рапорт про звільнення від 03.10.2015 року ( а.с.40), в якому ОСОБА_1 просив його звільнити з ОВС за скороченням штатів, у зв'язку з тим, що запропоновані йому посади позивача не влаштовували, вказав що претензій щодо звільнення до керівництва не має.

В день звільнення, 20.10.2015 року позивач отримав витяг з наказу про звільнення, трудову книжку та військовий квиток ( а.с.37).

Підставою виникнення спірних правовідносин стало, непроведення з позивачем, при його звільненні, розрахунку у повному обсязі, з приводу чого, останній письмово звертався до ГУМВС України в Харківській області з приводу надання інформації про загальну суму заробітної плати, нарахованої за місяць з розбивкою по видам виплат, про розмір утримань та суму, належну до виплати, про вихідну допомогу при звільненні, про компенсацію за невикористану відпустку, про належні надбавки ( а.с. 17-18).

Матеріали справи з цього приводу містять відповідь управління кадрового забезпечення від 23.12.2015 року № 7/12-71 з роз'ясненнями по суті поставлених позивачем питань та з зазначенням про проведення з ним розрахунку при звільненні у повному обсязі ( а.с.94-97).

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Порядок проходження служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, в тому числі звільнення, регулюється спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про міліцію" ( чинний на час звільнення позивача - надалі Закон), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 ( надалі - Положення), яке розповсюджується на позивача.

Водночас порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, регламентовані Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 № 499 ( надалі - Інструкція).

Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо ( п. 1.5. Інструкції).

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ ( п. 1.6. Інструкції).

При виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата ( п. 1.7. Інструкції).

Відповідно до п. 2.1.1 Інструкції особам рядового і начальницького складу виплачуються оклади за спеціальними званнями в розмірах, затверджених додатком 24 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", крім курсантів вищих навчальних закладів МВС, прийнятих на навчання з числа цивільних осіб.

Згідно з п. 2.2.1 Інструкції, посадові оклади встановлюються залежно від штатних посад у розмірах, визначених схемами посадових окладів, затверджених наказом МВС від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", для курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ згідно з додатком 1, для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ згідно з додатками 4-19, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ згідно з додатком 20.

Конкретний розмір посадового окладу особі рядового чи начальницького складу встановлюється наказом про особовий склад одночасно з призначенням на відповідну посаду ( п. 2.2.2. Інструкції).

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується надбавка за вислугу років у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах, затверджених додатком 29 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" ( п. 2.4.1. Інструкції).

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ установлюється надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, а тим, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, особам рядового і начальницького складу за виконання спеціальних завдань, пов'язаних з антитерористичною діяльністю, особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ за службу на посадах слідчих, особам рядового і начальницького складу підрозділів міліції громадської безпеки за службу на посадах старших дільничних, дільничних і помічників дільничних інспекторів міліції та підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугою років ( п.2.5.1. Інструкції).

Згідно з п. 2.5.2 Інструкції, порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які відповідно до законодавства України мають право на відпустки (чергові та додаткові, короткострокові, соціальні, у зв'язку з вагітністю та пологами), виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, встановленому за основною (а не тимчасовою) штатною посадою на день вибуття у відпустку ( п. 3.6.1. Інструкції).

Згідно з п. 3.7.1. при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Водночас підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є, в силу приписів п 3.7.4 Інструкції :а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", у додатках 25-28 якої визначено додаткові види грошового забезпечення, до яких не відноситься одноразова грошова допомога при звільненні.

Пунктом 1 вказаної Постанови, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, самою Постановою визначено, що визначення грошового забезпечення відбувається у межах асигнувань, що виділяються на утримання.

Слід також зазначити, щодо утримань на суми грошових забезпечень.

Враховуючи пп. 165.1.10 п. 165.1 ст. 165 ПК України, суд зазначає, що Податковим кодексом України не звільнено від оподаткування податком на доходи фізичних осіб грошового забезпечення рядового та начальницького складу ОВС, крім сум грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою. Ставка податку унормована ст. 167 ПК України.

Крім того, в силу приписів п.17 ст.11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " ( чинної на момент проведення розрахунку з позивачем), платниками єдиного внеску є військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до ч.10 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " ( чинної на момент проведення розрахунку з позивачем) Єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 9 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 2,6 відсотка грошового забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що в частині сум одноразової грошової допомоги при звільненні, на них не нараховується єдиний внесок, оскільки такі на віднесені до переліку додаткових видів грошового забезпечення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу".

Крім того тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір ( п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ). Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу ( пп. 1.1, 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ). Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту ( пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту ( пп. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ).

Таким чином, оскільки об'єктом оподаткування військовим збором є загальний місячний ( річний) оподатковуваний дохід, то доходи осіб рядового та начальницького складу ОВС, отримані у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням несення служби, що передбачені п. 164.2 ст. 164 ПК України, оподатковуються військовим збором, включаючи суми одноразової грошової допомоги при звільненні .

Розглядом справи встановлено, що позивачу нараховано:

- посадовий оклад 580 грн. ( за 20 днів жовтня 2015 року: з початку місяця по день звільнення - 374,19 грн., проте для розрахунку одноразової допомоги при звільненні враховано повну суму 580 грн.);

- оклад за спеціальним званням 60 грн. ( за 20 днів жовтня 2015 року: з початку місяця по день звільнення - 38,71 грн., проте для розрахунку одноразової допомоги при звільненні враховано повну суму 60 грн.);

- надбавку за вислугу років - 25% від посадового окладу та окладу за спеціальне звання - 160 грн. ( за 20 днів жовтня 2015 року: з початку місяця по день звільнення -103,23 грн., проте для розрахунку одноразової допомоги при звільненні враховано повну суму 160 грн.);

- надбавку за виконання особливо важливих завдань - 50% від посадового окладу, окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років - 400 грн. ( за 20 днів жовтня 2015 року: з початку місяця по день звільнення - 258,06 грн., проте для розрахунку одноразової допомоги при звільненні враховано повну суму 400 грн.);

- премію за період з 01.09.2015 по 30.09.2015 - встановлено 154,76% від грошового забезпечення - що складає 1857,12 грн;

- премію за період з 01.10.2015 по 20.10.2015 ( день звільнення) - встановлено 152,26% від грошового забезпечення - що складає1178,78 грн;

- компенсацію за невикористану відпустку у 2015 році - 2648,63 грн;

- одноразову грошову винагороду, згідно наказу ХМУ ГУМВС України в Х/о - 1000,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що у жовтні, позивач не відпрацював повний місяць та звільнений 20.10.23015 року, всього нараховано - 7458,72 грн., з яких утримано - 236,94 грн - ЄСВ 2,6% та військовий збір 111,88 грн., а всього до видачі - 7221,78 грн.

Щодо суми нарахованої одноразової допомоги при звільненні, то така обрахована 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ( 3027,12 х11 роківх50%) та складає 16649,16 грн. Водночас на вказану суму нараховано військовий збір 1,5% від 16649,16 грн., що складає 249,74 грн.

Отже належна до видачі сума одноразової допомоги при звільненні складає 16399,42 грн.

Суд погоджується з наведеним відповідачем розрахунком, враховуючи встановлені обставини та зазначені нормативні акти.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що він не відноситься до осіб, яким можливе нарахування 100% надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Водночас позиція позивача на наведені ним розрахунки надбавок є необґрунтованою , оскільки по-перше, позивач не вказав, які саме надбавки він обраховував у розмірі 90880 грн., а які у 45400 грн., по - друге, надані позивачем формули є результатом суб'єктивного розуміння норм закону.

При цьому, в своїх вимогах позивач суперечить сам собі, надаючи розрахунки зі свого суб'єктивного тлумачення норм спеціального законодавства - постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", водночас посилаючись в обґрунтування позовних вимог, на норми загального законодавства КЗпП України та Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

З огляду на викладене суд відмовляє позивачу у вимогах про стягнення надбавки у розмірі 90880 грн., надбавки у розмірі 45440 грн., а також відмовляє у стягненні відпускних у розмірі 106025,72 грн. за 142 місяці, оскільки ОСОБА_1 не використав відпустку лише у 2015 році, а в попередніх роках - використовував.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1: середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.15 року по день прийняття судового рішення, суд зазначає, що статтею 235 КЗпП України визначено, що суд приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу при винесенні рішення щодо поновлення на роботі внаслідок незаконного звільнення або у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу.

В даному випадку такі підстави відсутні, а тому вказана вимога також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 а ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки в процесі розгляду справи відповідачем було належним чином доведено позицію заперечень на позов, водночас позивач не довів обґрунтованості заявлених позовних вимог, за таких обставин у задоволенні даного адміністративного позову суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Харківській області про стягнення суми - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.