Справа № 813/128/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. № 876/1024/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року з питань забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року - Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (далі -ТзОВ «Яблуневий Дар») звернулось в суд з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Львові), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ СДПІ з ОВП у м. Львові від 18.01.16 року № 10 «Про внесення змін до Наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС № 27 від 21.07.15 року».

З метою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що оскаржуваним наказом внесено зміни до наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 21.07.15 року № 27 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Яблуневий Дар» та викладено його в новій редакції. Позивач вказує, що чинним законодавством не передбачено права податкового органу вносити зміни у наказ про проведення перевірки, змінюючи при цьому дату початку перевірки та склад осіб, яким доручено її проведення. Крім цього, наказ відповідача № 27 від 21.07.15р., до якого внесено зміни оскаржуваним наказом, був виданий на підставі плану-графіку проведення перевірок суб»єктів господарювання на серпень 2015 року (ІІІ квартал 2015 року) та є предметом оскарження у Львівському окружному адміністративному суді. При цьому позивач вказує на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/5571/15 визнано протиправними дії ДФС України по включенню позивача в план-графік перевірок на ІІІ квартал 2015 року, однак вказане судове рішення не набрало законної сили.

Зазначає, що без вжиття заходів забезпечення позову ТзОВ «Яблуневий Дар» буде завдано значної шкоди, оскільки за результатами протиправної перевірки відповідачем може бути здійснено необґрунтоване коригування задекларованого податкового кредиту Товариству та прийнято податкові повідомлення-рішення, які позивач буде змушений оскаржувати, що, у свою чергу, буде затратним як матеріально, так і по часу. У випадку задоволення адміністративного позову позивач буде позбавлений можливості в повній мірі відновити порушені права, оскільки наслідки такої незаконної перевірки можуть завдати значної шкоди діловій репутації позивача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено; зупинено дію наказу №10 від 18.01.16 року «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 21.07.15 року № 27» до набрання законної сили судовим рішенням у справі №813/128/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування наказу №10 від 18.01.16 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, СДПІ з ОВП у м. Львові подано апеляційну скаргу на неї, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що видання керівником податкового органу наказу про призначення документальної планової виїзної перевірки не створює небезпеки інтересам платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду платнику податків, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов»язкових платежів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень.

Таким чином можна дійти висновку, що наведена вище стаття передбачає такі обставини для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, як:

- існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- захист прав, свобод та інтересів особи стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову;

- для відновлення прав, свобод та інтересів особи необхідно буде докласти значних зусиль та витрат:

- а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судам окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб»єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 117 КАС України визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскарженого рішення суб»єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб»єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб»єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов»язковою для виконання.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв»язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв»язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як видно з доводів заявника, така заява про забезпечення позову обґрунтована наявністю очевидних ознак протиправності рішення відповідача (наказу № 10 від 18.01.16р. «Про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 21.07.15 року № 27), яким змінено дату початку перевірки та строк її проведення, а також склад осіб, яким доручено проведення такої перевірки, оскільки висновки акта, складеного за наслідками перевірки, проведеної на підставі оскаржуваного наказу від 18.01.16 року №10, можуть бути використані контролюючим органом під час подальших перевірок підприємств-контрагентів позивача та бути підставою для висновку про порушення останніми податкової дисципліни, а для відновлення прав, інтересів та ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» необхідно буде докласти значних зусиль для оскарження рішень відповідача за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі оскарженого наказу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у наведений позивачем спосіб, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, при цьому заходи забезпечення адміністративного позову саме шляхом зупинення дії наказу відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, через що подана заява про забезпечення адміністративного позову є підставною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року з питань забезпечення адміністративного позову у справі №813/128/16 - без змін.

Стягнути з Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) за реквізитами: Державний бюджет Галицького району м. Львова, 38007573, р/р 1004, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014 суму судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.04.2016 року.