Справа № 810/492/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/492/16 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 у справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області з реєстрації листа від 04.01.2016 за підписом суддів Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., Джулай О.Б., Толкаченко О.О. як скарги на дії адвоката ОСОБА_2;

- визнати протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області щодо розгляду листа від 04.01.2016 за підписом суддів Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., Джулай О.Б., Толкаченко О.О. як скарги на дії адвоката ОСОБА_2 на засіданні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області 21.01.2016;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.01.2016 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 14.01.2010) за наслідками розгляду листа від 04.01.2016 за підписом суддів апеляційного суду Одеської області Копіца О.В., Джулай О.Б., Толкаченко О.О. як скарги на дії адвоката ОСОБА_2 на засіданні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області 21.01.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позовна заява повністю і цілком підпадає під компетенцію адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, з огляду на наступне

Відповідно до положень статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2011 у справі №19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 про офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, ч. 2 ст. 2, п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України, ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 236 КПК України зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Статтею 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Адвокатське самоврядування, відповідно до визначення цього терміну у пункті 3 статті 1 вказаного Закону, це гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

При цьому, згідно пункту 2 статті 1 цього Закону адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що адвокатська діяльність не є публічною службою у розумінні пункту 15 статті 3 КАС України, оскільки позивач не є особою, що проходить публічну службу, а відповідач не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України.

Отже, даний спір позбавлений ознак публічно-правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинен бути пред'явлений в порядку цивільного судочинства до місцевого суду загальної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в від 26.11.2015 у справі К/800/298/15 та від 20.01.2016 у справах № К/800/1922/16, К/800/24929/15, К/800/56698/14.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки вказана адміністративна справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то судом першої інстанції вірно відмовлено у відкритті провадження.

В свою чергу, в порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, апелянтом не вказано обставин та не надано доказів, які б свідчили про правомірність вимог апеляційної скарги та не спростовано висновків оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.