Справа № 804/14237/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 рокусправа № 804/14237/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 р.

у справі № 804/14237/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "ф" № 045-17 від 30.04.2015 року, винесене Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1.

В обгунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган протиправно виніс оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосовно нарахування грошового зобов'язання з транспортного податку, оскільки даний податок згідно пункту 4 Прикінцевих положень ПК України віднесено до місцевих податків і зборів, а тому саме відповідна місцева рада повинна встановлювати ставку цього податку, зокрема, у 2015 році.

Крім того, на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, Дніпропетровською міською радою не прийнято рішення про визначення ставки транспортного податку. Також позивач зазначив, що з урахуванням вимог підпункту 4.1.9 ст.4 ПК України контролюючий орган наділений правом на адміністрування транспортного податку лише з 2016 року, оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким введено транспортний податок, набрав чинності лише 01.01.2015 року. А згідно підпункту 4.1.9 ст.4 ПК України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду. На підставі викладеного позивач вважає, що існує неоднозначне тлумачення прав та обов'язків платника податків, а тому повинен застосовуватися принцип презумпції правомірності рішень платника податків, який визначений у п.п. 4.1.4 ст. 4 та п.56.21 ст. 56 ПК України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки факт використання позивачем автомобіля віком до 5 років з об'ємом двигуна більше 3000 куб.см. доведено, то оскаржуване податкове-повідомлення рішення прийнято відповідачем на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з огляду на запровадження з 2015 року такого виду податку, як транспортний податок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції не застосував такий принцип податкового законодавства, як стабільність, суть якого викладена в пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України. Крім цього, позивач зазначає, що судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положення п.56.21 ст.56 ПК України, якими визначено презумпція правомірності рішень платника податку, суть якої полягає у тому, що при існуванні колізійних норм в межах ПК, що призводить до неоднозначного трактування прав і обов'язків учасників податкових правовідносин та до можливості прийняття рішення на користь як владного суб'єкта (органу державної податкової служби чи митного органу), так і платника податку, рішення повинно бути прийняте на користь платника податку.

З урахуванням того, що транспортний податок введено в грудні 2014 року, то контролюючий орган не може його застосовувати в 2015 бюджетному році.

Відтак, дії податкового органу щодо винесення податкового повідомлення-рішення є протиправними.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обгрунтоване.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником транспортного засобу Porsche Cayenne S, 2013 року випуску, об'єм циліндрів двигуна 4134 куб. см., що підтверджується інформацією з бази даних ДАІ, яка надана відповідачем та міститься у матеріалах справи, а також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1.

Позивач отримав від ДПІ податкове повідомлення - рішення форми "ф" № 045-17 від 30.04.2015 року, яким визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 25 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції з таким висновком погодитись не може та вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 р. внесено зміни до Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2015 р., а саме введено нову складову податку на майно - транспортний податок.

Так, відповідно до п 267.1.1 п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

В той же час, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситься пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно п.п. 267.5.1. п 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Відповідно до п.п. 10.1.1. п.10.1 ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктами 12.3.1. - 12.3.3. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, правила щодо прийняття місцевими радами рішень щодо зміни розмірів податків, які справляються до бюджетів та формують їх доходну частину, що визначені податковим та бюджетним законодавством, є однаковими.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.01.2015 р. №7/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 року № 5/6 «Про місцеві податки та збори на території міста» у складі податку на майно установлений транспортний податок, коло платників податків, зазначено, що об'єкт, база оподаткування, ставка податку, податковий період, порядки обчислення суми податку тощо визначаються згідно Податкового кодексу України. (а.с.78-80).

Таким чином, в силу приписів пп.4.1.9 п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України транспортний податок, встановлений Дніпропетровською міською радою як складова місцевого податку на майно, не може застосовуватися в 2015 бюджетному році (в бюджетному році його введення), а відповідно, застосування названого податку можливе лише з 2016 бюджетного року.

Виходячи з зазначеного, слід дійти висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «ф» №045-17 від 30.04.2015 року, яким позивачу у 2015 році визначено транспортний податок, що також підлягає сплаті у 2015 році, не можна визнати таким, що відповідає нормам п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04листопада 2015 р. скасувати, задовольнивши позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 р. у справі № 804/14237/15 - скасувати. Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ф» № 045-17 від 30.04.2015 року, винесене Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІІННОМЕР_2, адреса: 49000, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (; адреса: 49038, м.Дніпропетровськ, вул..Горького, 22) судові витрати у розмірі 2192, 40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Постанову складено у повному обсязі 13 квітня.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун