Справа № 815/3250/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3250/15

Категорія: 10.2 суддя І інстанції: Свида Л. І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі - Іовіч М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" до Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства культури України, про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" звернулося до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, а саме: скасування припису № 05-02/386 від 25 травня 2015 року, яким зобов'язано позивача припинити проведення будівельних та земляних робіт, за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29; визнання протиправними дій щодо складання вказаного припису.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року відмовлено у задоволені позову.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції невірно дано оцінку встановленим обставинам у справі, так як відповідачем порушено порядок проведення перевірок суб'єкта господарювання, а тому оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того апелянтом зазначено, що дозвіл на виконання будівельних робіт надає лише ІДАБК, а тому відкликання Міністерством культури України свого погодження на проведення будівельних робіт - не впливає на право позивача проводити будівництво.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, у яких зазначено, що після відкликання Міністерством культури України свого попереднього погодження будівництва за вищевказаною адресою - у позивач відсутні підстави для продовження проведення будівельних робіт, а тому суб'єктом владних повноважень правомірно винесено оскаржуваний припис.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "АЛЬ-КАРІМ" є замовником будівництва житлового комплексу із вбудовано-прибудованими торгівельно-адміністративними, спортивно-оздоровчими приміщеннями та підземним паркінгом в Приморському районі м. Одеси по вул. Асташкіна, 29.

Так, позивачем 03 червня 2014 року отримано дозвіл на виконання будівельних робіт Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Вказане будівництво проводиться на земельній ділянці, переданій позивачу в оренду на 5 років, згідно договору оренди з Одеською міською радою від 21 січня 2014 року, за проектом із відміткою про погодження Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України від 05 вересня 2013 року № 2784/10/61-13.

Листом Міністерства культури України № 970/10-2/13-15 від 27 березня 2015 року «Про скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул. Асташкіна, 29 в м. Одесі», скасовано вищезазначене погодження у зв'язку із суспільним резонансом та невідповідністю поверховості будівлі режиму використання території центрального історичного ареалу міста.

В свою чергу, Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації 25 травня 2015 року на підставі положень ЗУ «Про охорону культурної спадщини» та на виконання вищевказаного листа Міністерства культури України винесено припис №05-02/386, з вимогою термінового припинення будівельних та земляних робіт в межах комплексної охоронної зони історичного центру за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29.

Не погоджуючись з вказаним приписом позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як у позивача відсутній дозвіл на виконання будівельних і земельних робіт, що наданий рішенням органу охорони культурної спадщини, а тому останнім правомірно прийнято оскаржуваний припис.

З такими висновками не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, до яких, зокрема належать обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить, зокрема видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Згідно абз. 2 ст. 30 ЗУ «Про охорону культурної спадщини», приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

В свою чергу, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду, регулюються ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно ч. 6 вказаної статті, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частиною 8 вказаної статті встановлено, що припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судовою колегією встановлено, що підставою для видання оскаржуваного припису про припинення будівельних та земляних робіт став лист Міністерства культури України № 970/10-2/13-15 від 27 березня 2015 року «Про скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул. Асташкіна, 29 в м. Одесі».

Проте, вищевказаними нормами також встановлено, що виданню припису щодо усунення порушень вимог законодавства, обов'язково передує проведення заходу державного нагляду (контролю) з дотриманням встановленого порядку його здійснення, передбаченого ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації у спірних правовідносинах наказу на проведення перевірки позивача не видавалось, жодного заходу державного нагляду (контролю) не вчинялось, а як наслідок, будь-яких матеріалів з детальним описом виявленого порушення, на підставі, яких приймається припис про усунення порушень не складалось, що свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а як наслідок про протиправність оскаржуваного припису.

В свою чергу, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем не порушено вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки ним здійснено заходи з перевірки (огляду) пам'яток, їх охоронних зон, а не господарської діяльності підприємства.

Так, положеннями ЗУ «Про охорону культурної спадщини» не передбачено порядку здійснення органами охорони культурної спадщини контролю за виконанням законодавства про охорону культурної спадщини.

В даному випадку, за відсутності спеціального нормативно-правового акту, який регулює це питання, застосовуються загальний порядок здійснення заходів державного нагляду (контролю), що передбачений ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Так, ст. 1 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

При цьому, заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 2 вказаного закону визначено перелік правовідносин на які не поширюється його дія, серед яких відсутні заходи контролю за господарською діяльністю, пов'язаною з об'єктами культурної спадщини.

Таким чином, діяльність органів охорони культурної спадщини по здійсненню заходів державного нагляду, підпадає під сферу дії Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Крім цього, на виконання ст. 5 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 січня 2009 року № 21, якою затверджено критерій, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначено періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) щодо об'єктів культурної спадщини, що підтверджує розповсюдження дії Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на діяльність органів охорони культурної спадщини при здійсненні заходів державного нагляду (контролю).

Також, згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року, у справі № 815/2818/15, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними дії Міністерства культури України зі скасування погодження історично-містобудівного обґрунтування щодо можливості будівництва житлового комплексу від 05 вересня 2013 року № 278/10/61-13 та зобов'язання призупинити проведення будівельних робіт за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 до вирішення та врегулювання спірних питань, які оформлені листом від 27 березня 2016 року № 970/10-2/13-15, без складання у встановленому порядку відповідного рішення про таке скасування.

З вищевикладених норм вбачається, що встановлені у ході розгляду адміністративної справи обставини, не потребують доведенню в інших справах.

В даному випадку, судовими рішеннями, що набрало законної сили, встановлено безпідставність прийняття Міністерством культури України рішення про скасування погодження історико-містобудівного обґрунтування та зобов'язання призупинити проведення будівельних робіт, викладеного у вказаному листі, що також підтверджує протиправність прийняття оскаржуваного припису.

Разом з тим не підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання протиправними дій Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації з видання оскаржуваного припису, оскільки права та інтереси позивача порушено кінцевим результатом таких дій, а тому належним способом захисту порушеного права є скасування оскаржуваного припису.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" до Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства культури України, про визнання протиправними дій та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації № 05-02/386 від 25 травня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у сумі 146,16 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання постанови у повному обсязі, згідно ст. 160 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2016 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

12 квітня 2016 року м. Одеса справа № 815/3250/15

категорія: 10.2 суддя І інстанції: Свида Л.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі - Іовіч М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" до Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства культури України, про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" до Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерства культури України, про визнання протиправними дій та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації № 05-02/386 від 25 травня 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-КАРІМ" сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у сумі 146,16 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання постанови у повному обсязі, згідно ст. 160 КАС України.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло