Справа № 347/1132/15
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 квітня 2016 року м. Київ К/800/8900/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року

у справі № 347/1132/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в пільговому обчисленні його трудового стажу (один рік роботи за один рік і шість місяців) в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 19 липня 1985 року по 05 жовтня 1992 року, з 07 жовтня 1992 року по 17 лютого 1994 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної за період з 19 липня 1985 року по 05 жовтня 1992 року, з 07 жовтня 1992 року по 17 лютого 1994 року в обчисленні: один рік роботи за один рік і шість місяців; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати недоотримані кошти за вказаний період з липня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволені позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Як видно з оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, що з 19 липня 1985 року по 05 жовтня 1992 року, позивач працював вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру в районах Крайньої Півночі.

Довідкою, виданою Прикарпатським УБР ПАТ «Укрнафта» № 10-325 від 06 березня 2015 pоку, підтверджується, що режим роботи позивача вахтово-експедиційним методом охоплював 15 робочих днів у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі в місяць по 12 годин за добу + дні перельоту літаком і назад на відпочинок і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання з відпрацюванням місячної та річної норм робочого часу. За вказані періоди позивачу виплачувалися районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалася додаткова відпустка в кількості 18 днів за роботу в районах Крайньої Півночі. Окрім цього, у трудовій книжці позивача здійснена відмітка про його роботу в Івано-Франківському УБР вахтово-експедиційним методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на працівників, які працювали вахтовим методом у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені п.п. 1-4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а додаткові пільги, установлені п. 5 цього Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постанові від 2 грудня 2015 року № 21-3950а15.

За таких обставин, вірним є висновок суду апеляційної інстанції, про те, що позивач у період з 19 липня 1985 року по 05 жовтня 1992 року, з 07 жовтня 1992 року по 17 лютого 1994 року працював вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, то підстави для зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу, відсутні.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до норми пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі № 347/1132/15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед