Справа № 826/23642/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 квітня 2016 року № 826/23642/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (позивача)
до Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_2 (відповідача-1), Фонду гарантування фізичних осіб (відповідача-2)
про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_2, у якому просив (з урахуванням уточнень до позовної заяви поданих через канцелярію суду 07.12.2015 року):

- зобов'язати ОСОБА_2 виконати рішення К-П МРС Хмельницької області від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 03.02.2010 року в повному об'ємі та перерахувати кошти на рахунок позивача;

- зобов'язати ОСОБА_2 про виконання рішення суду повідомити суд і позивача не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання рішення суду;

- зобов'язати Фонд гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконати рішення К-П МРС Хмельницької області від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 03.02.2010 року в повному об'ємі та перерахувати кошти на рахунок позивача;

- зобов'язати Фонд гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про виконання рішення суду повідомити суд і позивача не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання рішення суду;

- стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. за знущання, приниження честі і гідності громадянина України.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач вважає, що він не отримав всіх коштів згідно рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2009 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2015 року, у зв'язку з отриманням заяви позивача про залишення частини вимог без розгляду, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині вимог щодо зобов'язання ОСОБА_2 виконати рішення К-П МРС Хмельницької області від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 03.02.2010 року в повному об'ємі та перерахувати кошти на рахунок позивача та зобов'язання ОСОБА_2 про виконання рішення суду повідомити суд і позивача не пізніше, ніж у місячний строк з дня одержання рішення суду, в редакції позовних вимог від 12.10.2015 року.

Таким чином, предметом розгляду у справі є наступні вимоги:

- зобов'язати Фонд гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконати рішення К-П МРС Хмельницької області від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 03.02.2010 року в повному об'ємі та перерахувати кошти на рахунок позивача;

- зобов'язати Фонд гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про виконання рішення суду повідомити суд і позивача не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання рішення суду;

- стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. за знущання, приниження честі і гідності громадянина України

Позивач у судове засідання 23.12.2015 року явку повноважного представника не забезпечив. Проте, ОСОБА_1 неодноразово заявлялись клопотання про здійснення розгляду справи у його відсутність. Зокрема, така вимога заявлена позивачем у клопотанні, яке подане через канцелярію суду 21.12.2015 року.

У судовому засіданні 23.12.2015 року представник Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Фонд гарантування фізичних осіб явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Однак, через канцелярію суду 23.12.2015 року подав письмові заперечення проти позову, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

З огляду на неявку в судове засідання позивача та представника відповідача-2, які згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлені про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

24.03.2016 року від позивача надійшла заява про залучення до справи в якості співвідповідача Фонд гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Однак, з огляду на те, що відповідачами у даній справі визначено Уповноважену особу Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_2 та Фонд гарантування фізичних осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви позивача.

Заслухавши пояснення представника Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в липні 2015 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_2 з проханням перерахувати кошти на його рахунок згідно рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2009 року.

Відповідач-1 надав відповідь на вказане звернення листом вих.№24133 від 03.09.2015 року, у якій зазначено про те, що рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року виконано Банком в повному обсязі.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу в розмірі 17280,00 грн. та нараховані відсотки за фактичний період перебування коштів на рахунку згідно договору №751653 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформленого в рамках Пакету послуг ПП «Базовий» № 1404005 від 16.01.2009 року, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та 30,00 грн. витрат на юридичну допомогу.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 03.02.2010 року змінено рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2009 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ВАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 витрат майнового характеру з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виплати суми вкладу скасовано. Позовні вимоги в цій частині задоволено. Стягнуто з ВАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 втрат майнового характеру за прострочення виплат суми вкладу.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.06.2015 року №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено ОСОБА_2 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку строком на 1 рік з 05.06.2015 року до 04.06.2015 року включно.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (надалі - Закон №4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №4452-VI (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів

Згідно ч.5 ст.45 Закону №4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Публікація повідомлення про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» була здійснена 12.06.2015 року в газеті «Голос України». Відповідно подавати заяви з вимогами кредитори мали право до 13.07.2015 року, оскільки 12.07.2015 року було вихідним днем.

У п.4.23 Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року №2 «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» (надалі - Рішення №2) зазначено, що Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону.

Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно Рішення №2 до реєстру акцептованих вимог кредиторів, що подається на затвердження виконавчій дирекції Фонду, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку додається копія оголошення про початок процедури ліквідації та про строк, протягом якого кредитори мали право заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку, із зазначенням адреси для їх надсилання.

Згідно п.4.28 Рішення №2 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у ч.1 ст.52 цього Закону.

Отже, встановлений наведеними нормами спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості.

Таким чином, позивач повинен був звернутися до Уповноваженої особи Фонду з відповідними вимогами кредитора в порядку, передбаченому законодавством.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з вимогою кредитора на вказані у позові вимоги у встановлений законом строк.

Крім того, обставина виконання зазначених вище рішень встановлена в рішеннях Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.08.2012 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2012 року у справі № 2208/3065/12.

Зокрема, в рішенні Апеляційного суду Хмельницької області від 04.09.2012 року зазначається про те, що ПАТ «КБ «Надра» меморіальним ордером № 21 від 19.10.2011 перераховано на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 19 925,30 грн. на виконання виконавчого листа №2-1613/09 від 10.03.2010 року, а також, що сторони (ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра») визнають, що 23.12.2011 року ОСОБА_1 було отримано кошти на виконання виконавчого листа №2-1613/09 від 10.03.2010 року.

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги те, що виконання судового рішення здійснюється відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про зобов'язання Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконати рішення К-П МРС Хмельницької області від 02.07.2009 року, яке набрало законної сили 03.02.2010 року в повному об'ємі та перерахування коштів на рахунок позивача та вимог про зобов'язання Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про виконання рішення суду повідомити суд і позивача не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання рішення суду.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. за знущання, приниження честі і гідності громадянина України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення.

Однак зазначений розмір моральної шкоди, а саме 30 000,00 гривень не підтверджується доказами глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування.

Таким чином суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а відтак відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачами докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.О. Іщук