Справа № 456/3747/15-а
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Львів № 456/3747/15-а

10 год. 01 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Єдинак Г.Б. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув;

відповідача: представник Брильова Л.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Стрийського міськрайонного управління юстиції до Добрянської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним рішення та скасування статуту, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду з Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла адміністративна справа за позовом Стрийського міськрайонного управління юстиції до Добрянської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправним рішення № 884 від 29.05.2015 року «Про затвердження Статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області» та скасування статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що статут територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області та рішення про його затвердження грубо порушують визначене статтею 140 Конституції України право територіальної громади на місцеве самоврядування, а також вимоги статей 1 та 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вважає, що статут та рішення про його затвердження є протиправними, у зв'язку з цим, просить їх скасувати.

Представником позивача 01.04.2016 року подано клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника позивача.

Відповідач подав письмові пояснення та заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем проводилась правова експертиза спірного статуту, за результатами якої затверджено позитивний правовий висновок. Також позивачем прийнято рішення про державну реєстрацію спірного статуту та видано відповідачу свідоцтво про державну реєстрацію статуту. Стверджує, що позивач своїми діями (проведенням правової експертизи та реєстрацією статуту) визнав правомірність такого статуту. Звертає увагу, що спірне рішення та статут жодним чином не порушують права суб'єкта владних повноважень - позивача у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та поясненнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

29.05.2015 року Добрянською сільською радою Стрийського району Львівської області прийнято рішення № 884 «Про затвердження Статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області». Вказане рішення прийнято на підставі ст. 19, п. 48 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», протоколу загальних зборів жителів територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області № 1 від 19.04.2015 року.

02.07.2015 року Добрянською сільською радою Стрийського району Львівської області до Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області подано для реєстрації Статут територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області разом із документами, необхідними для здійснення його реєстрації.

03.07.2015 року реєстраційною службою Стрийського міськрайонного управління юстиції проведена правова експертиза Статуту територіальній громади села Добряни Стрийського району Львівської області на його відповідність Конституції та законам України, за результатами якої затверджено правовий висновок, відповідно до якого статут може бути зареєстрований, оскільки такий та інші подані для його реєстрації документи не суперечать Конституції та чинному законодавству України.

03.07.2015 року наказом № 43 Стрийського міськрайонного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію Статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області та проведена його реєстрація, після чого Добрянській сільській раді Стрийського району Львівської області було видано Свідоцтво № 2 від 03.07.2015 року про державну реєстрацію статуту.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою врахування історичних, національно-культурних, соціально-економічних та інших особливостей здійснення місцевого самоврядування представницький орган місцевого самоврядування на основі Конституції України та в межах цього Закону може прийняти статут територіальної громади села, селища, міста.

Статут територіальної громади підлягає державній реєстрації в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань.

Підставою для відмови в державній реєстрації статуту територіальної громади може бути його невідповідність Конституції та законам України. Відмова в реєстрації статуту територіальної громади може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідно до п. 48 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання затвердження статуту територіальної громади.

Умови та порядок державної реєстрації статутів територіальних громад сіл, селищ, міст визначаються Положенням про державну реєстрацію статутів територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1150 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення реєстрація статутів територіальних громад сіл, селищ, міст (крім Києва, Севастополя і міст обласного значення) здійснюється районними, міськрайонними (у разі утворення) управліннями юстиції, статуту територіальної громади міста Києва - Укрдержреєстром, а статутів територіальних громад міста Севастополя і міст обласного значення - відповідними міськими управліннями юстиції за заявою встановленого зразка.

Згідно з п. 2 Положення для реєстрації статуту до органу, що здійснює цю реєстрацію, разом із заявою подаються:

а) статут територіальної громади села, селища, міста (далі - статут) у двох примірниках;

б) рішення представницького органу місцевого самоврядування про затвердження статуту;

в) протокол пленарного засідання представницького органу місцевого самоврядування, на якому прийнято рішення про реєстрацію статуту;

г) документ про внесення плати за реєстрацію статуту.

Згідно з п. п. 5-7 Положення за результатами розгляду заяви приймається рішення про реєстрацію статуту або відмову в його реєстрації.

У разі прийняття рішення про реєстрацію статуту видається свідоцтво про державну реєстрацію статуту територіальної громади встановленого зразка.

Підставою для відмови в реєстрації статуту може бути його невідповідність Конституції та законам України.

Відповідно до п. 9 Положення скасування реєстрації статуту здійснюється органом, що його зареєстрував:

а) у разі подання письмової заяви про це сільського, селищного, міського голови за наявності відповідного рішення представницького органу місцевого самоврядування;

б) на підставі рішення суду.

Скасування реєстрації статуту здійснюється шляхом виключення його з реєстру, про що в десятиденний термін повідомляється представницький орган місцевого самоврядування та відповідний орган державної статистики.

Судом встановлено, що відповідачем виконано вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Положення про державну реєстрацію статутів територіальних громад стосовно порядку затвердження статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області та подання заяви з необхідними документами для проведення його реєстрації. В свою чергу, позивач, як суб'єкт владних повноважень, перевірив поданий для реєстрації статут на предмет відповідності Конституції та чинному законодавству України та прийняв рішення про його реєстрацію. Суд зазначає, що саме на етапі перевірки статуту на предмет відповідності законодавству України у позивача була можливість, за наявності достатніх підстав, прийняти рішення про відмову в реєстрації статуту. Як вбачається з адміністративного позову, позивач стверджує про невідповідність, на його думку, статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області вимогам Конституції та законів України. Однак, відповідно до наявного в матеріалах справи правового висновку позивача від 03.07.2015 року, вказаний статут може бути зареєстрований як такий, що відповідає вимогам та не суперечить Конституції та чинному законодавству України.

Згідно з п. 1 ч. 1 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ст. 50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин відповідач є юридичною особою публічного права та не є суб'єктом владних повноважень, оскільки таким суб'єктом виступає саме позивач.

Правовий аналіз пунктів 1- 4 частини четвертої статті 50 КАС України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Пункт 5 частини 4 статті 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судом саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

За пунктом 4 частини 4 статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом. Тобто, суб'єкт владних повноважень в питанні звернення до суду з адміністративним позовом позбавлений можливості дискреційної поведінки, якщо право на таку поведінку прямо не передбачено законом.

Позивачем, як суб'єктом владних повноважень, заявлено позов про визнання протиправним рішення відповідача № 884 від 29.05.2015 року «Про затвердження Статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області» та скасування статуту територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області, однак, на переконання суду, ні Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні Положенням про державну реєстрацію статутів територіальних громад не передбачено повноважень позивача на звернення до суду із таким адміністративним позовом. Позивачем у позовній заяві не вказано, на підставі якої норми закону подано даний адміністративний позов. Відтак, суд дійшов висновку, що звернення позивача із таким адміністративним позовом не підпадає під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 КАС України.

Така правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в Постанові від 22.09.2015 року у справі № 21-1884а15.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач просить скасувати статут територіальної громади села Добряни Стрийського району Львівської області, однак Положенням про державну реєстрацію статутів територіальних громад передбачено можливість скасування лише реєстрації статуту на підставі рішення суду шляхом виключення його з реєстру.

Суд враховує також і те, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки відсутній предмет судового захисту, окреслений як завдання адміністративного судочинства у ст. ст. 2, 6, 17 КАС України, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Правила ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не застосовуються, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14.04.2016 року.

Суддя Клименко О.М.