Справа № 818/2667/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/8352/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІС-Україна"

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року

у справі №818/2667/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Косівщинська"

до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області

треті особи 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІС-Україна",

2) ОСОБА_4,

3) ОСОБА_5,

4) ОСОБА_6,

5) ОСОБА_7,

6) ОСОБА_8,

7) ОСОБА_9,

8) ОСОБА_10,

9) ОСОБА_11

про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договорів

оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року Товариствоз обмеженою відповідальністю Агрофірма "Косівщинська" звернуло до суду з позовом до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІС-Україна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок укладених між ОСОБА_4 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1); ОСОБА_5 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2); ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3); ОСОБА_7 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4); ОСОБА_8 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, НОМЕР_6); ОСОБА_9 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7); ОСОБА_10 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8); ОСОБА_11 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9) та між товариством з обмеженою відповідальністю "АВІС-УКРАЇНА"

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок укладених між товариством з обмеженою відповідальністю "АВІС-УКРАЇНА" та

- ОСОБА_4 від 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1;

- ОСОБА_5 від 01 листопада 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2;

- ОСОБА_6 від 21 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3;

- ОСОБА_7 від 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4;

- ОСОБА_8 від 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, від 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6;

- ОСОБА_9 від 24 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7;

- ОСОБА_10 від 15 січня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8;

- ОСОБА_11 від 28 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9.

Задоволюючи позов суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідач, провівши державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок укладених між ТОВ "Авіс-Україна" та третіми особами діяв не у відповідності до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІС-Україна" звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Косівщинська" подало до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в яких наголошувало на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просило залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та громадянами були укладені договори оренди земельних ділянок, які зареєстровані у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", а саме

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) від 10 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_4 та зареєстрований 14 вересня 2006 року за №85. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 12.10.2010р. за №97 (а.с.13-16);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2) від 25 березня 2007 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_5 та зареєстрований 30 листопада 2007 року за №58. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 28.09.2010р. за №02 (а.с.21-27);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3) від 09 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_6 та зареєстрований 13 вересня 2006 року за №76. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 04.10.2010р. за №78 (а.с.28-32);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4) від 05 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма Косівщинська" та ОСОБА_7 та зареєстрований 11 грудня 2006 року за №04. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 04.10.2010р. за №77 (а.с.40-45);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, НОМЕР_6) від 05 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_8 та зареєстрований 16 жовтня 2007 року за №99. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 04.10.2010р. за №74 (а.с.33-39);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_10) від 17 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_9 та зареєстрований 12 вересня 2006 року за №54. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 28.09.2010р. за №96 (а.с.46-53);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8) від 06 січня 2006 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_10 та зареєстрований 30 листопада 2006 року за №73. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 12.11.2010р. за №59 (а.с.54-61);

- договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9) від 04 січня 2005 року, укладений між ТОВ Агрофірма "Косівщинська" та ОСОБА_11, зареєстрований 11 грудня 2006 року за №15. Додатковий договір до зазначеного договору зареєстрований в Державному реєстрі 06.10.2010р. за №36 (а.с.62-69).

На момент розгляду справи вказані договори є чинними, а їх реєстрація не скасована.

Пініше, вищевказані громадяни уклали договори оренди тих же земельних ділянок з ТОВ "Авіс-Україна".

ОСОБА_4 та ТОВ "Авіс-Україна" укладено договір 22 вересня 2010 року на земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1. 28 грудня 2012 року проведена державна реєстрація договору (а.с. 108, 175-183).

ОСОБА_5 укладено договір від 01 листопада 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, договір зареєстровано 28 грудня 2012 року (а.с. 104,168-174).

ОСОБА_6 укладено договір від 21 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3. Державна реєстрація договору оренди проведена 10.12.2012 року (а.с. 110, 159-167).

ОСОБА_7 укладено договір 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, державна реєстрація проведена 21 грудня 2012 року (а.с. 106, 152-158).

ОСОБА_8 укладено договори від 22 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5 та кадастровий номер НОМЕР_6. Договори були зареєстровані 21 грудня 2012 року (а.с. 111,112, 131-137,138-144).

ОСОБА_9 укладено з ТОВ "АВІС - УКРАЇНА" договір від 24 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7. Договір зареєстровано 21 грудня 2012 року (а.с. 109, 145-151).

ОСОБА_10 укладено договір 15 січня 2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8, договір зареєстровано 28 грудня 2012 року (а.с. 107, 122-130).

ОСОБА_11 укладено договір від 28 вересня 2010 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9, договір зареєстровано 21 грудня 2012 року (а.с. 105, 115-121).

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 93 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно статті 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Відповідно до статей 16, 18 Закону України "Про оренду землі"(в редакції, чинній на момент укладення договорів), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Скаржник свою касаційну скаргу обґрунтовує тим, що ТОВ "АВІС - УКРАЇНА" було надано до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області всі необхідні документи для проведення державної реєстрації договорів оренди. Стверджує, що відповідач не мав жодних правових підстав для відмови в проведенні спірної державної реєстрації договорів оренди, укладених між ТОВ «АВІС - Україна» та третіми особа по даній справі. Вважає, що спірна реєстрація договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ "АВІС - УКРАЇНА" та громадянами відповідає вимогам чинного законодавства, проведена відповідачем правомірно.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних договорів відбулась у грудні 2012 року.

Порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок в грудні 2012 року передбачений Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" №1021 від 09.09.2009 р., відповідно до якого ведення Поземельної книги і Книги записів в паперовому вигляді здійснюється органом Держкомзему, а в електронному структурним підрозділом ДП "Центр державного земельного кадастру.

Згідно з вказаною постановою, Поземельна книга - це документ, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, суб'єктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь. Поземельна книга є власністю держави і зберігається довічно.

Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку в паперовому (територіальними органами Держкомзему України) та електронному вигляді (операторами - структурними підрозділами ДП "Центр ДЗК", які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру).

Книга записів - це документ, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

ТОВ "АВІС-Україна" було надано до управління Держкомзему договори оренди та матеріали необхідні для проведення державної реєстрації договору оренди згідно з вимогами чинного законодавства України, що діяло на момент їх реєстрації.

Перелік документів, що перевіряється реєстратором визначений п.16-2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" від 09.09.2009 року та є вичерпним. Забороняється вимагати подання документів та відомостей, не передбачених цим пунктом.

Відповідно до норм п. 1 ч. 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІУ (в редакції, чинній на момент укладання спірних Договорів), державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Таким чином, в порушення вказаних вимог закону, державний реєстратор при здійсненні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ТОВ "Авіс-Україна" не пересвідчився у відсутності суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим правом користування земельними ділянками, тобто відповідачем не були враховані положення пункту 1 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Посилання скаржника на відсутність підстав для відмови у проведенні реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між громадянами та ТОВ "Авіс-Україна" з огляду на те, що ТОВ "АВІС - УКРАЇНА" було надано до Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області всі необхідні документи для проведення державної реєстрації договорів оренди є безпідставним, оскільки нормами пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІС-Україна" - відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у справі №818/2667/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді