Справа № 324/2579/15-а(2-а/324/44/2015)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № 324/2579/15-а(2-а/324/44/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області

на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2015 року

у справі № 324/2579/15-а(2-а/324/44/2015)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області

про визнання протиправною відмову суб'єкта владних повноважень в поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплати належні суми пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача по відмові у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.06.2015. Зобов'язати відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років з 01.06.2015 та виплатити належні суми пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1, оскільки позивач, починаючи з 01.06.2015, не працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» і, відповідно, підстави для припинення виплати пенсії згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII відсутні.

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 30.12.2015 адміністративний позов задоволено. Визнано дії УПФ України в Пологівському районі щодо відмови в поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно п.«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.06.2015 протиправними. Зобов'язано УПФ України в Пологівському районі поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.06.2015 та виплатити належні суми пенсії.

Постанову суду мотивовано тим, що з 01.06.2015 особам, які підпадали під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», отже встановлені ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються». Отже дії органу пенсійного фонду щодо припинення виплати пенсії з 01.04.2015 та у відмові в поновленні виплат з 01.06.2015 є цілком правомірними та у рамках чинного законодавства України.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області, починаючи з 15 липня 2010 року, позивачу як працівнику освіти призначена пенсія відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років (а. с.3, 6).

Також згідно наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі поданих апеляційному суду на його запит, а саме: довідки Пологівської міської ради Запорізької області від 21.02.2015 (а. с.11), розпорядження міського голови Пологівської міської ради від 30.07.2010 № 51 про призначення ОСОБА_1 з 02.08.2010 на посаду спеціаліста 1 категорії, копії трудової книжки ОСОБА_1, Посадової інструкції спеціаліста 1 категорії, затвердженою міським головою Пологівської міської ради 10.02.2012, вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді спеціаліста першої категорії загального відділу Пологівської міськради і їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

З 01 квітня 2015 року позивачу припинена виплата пенсії відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

15.12.2015 ОСОБА_1 звернулась до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі з заявою про поновлення виплати пенсії з 01.06.2015.

Відповідач листом від 17.12.2015 № 9395/02 відмовив позивачеві в поновленні виплати пенсії з посиланням на внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII до статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 85 вказаного Закону врегульовано питання виплати пенсій.

Пунктом 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII статтю 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» доповнено частинами четвертою - шостою, згідно яким тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ) на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цього Закону, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Аналогічні доповнення внесені пунктом 12 Закону № 213-VIII до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01.04.2015, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не здійснюється.

Водночас, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 01.06.2015 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, що відповідачем не заперечується.

З огляду на вказані норми в їх сукупності позивач вважає, що виплата пенсії за вислугою років з 01.06.2015 повинна бути поновлена.

Апеляційний суд з цього приводу зазначає, що такий висновок позивача, з чим погодився суд першої інстанції, зроблений без врахування положень спеціального Закону, яким регулюється пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин, з урахування змін, внесених Законом № 213-VIII) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

В свою чергу, у ч.1 ст.2 вказаного Закону визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України "Про державну службу" (п.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону).

Виходячи з наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 в розумінні Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особою місцевого самоврядування, тому на неї розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та дія Закону України «Про державну службу» в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який, як зазначено вище, є спеціальним у даних правовідносинах.

Отже в даному випадку підлягає застосуванню саме ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», якою прямо передбачено, що у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача по відмові у поновленні позивачу пенсії за вислугу років з 01.06.2015, і, відповідно, для задоволення вимог про зобов'язання відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугою років з 01.06.2015 та виплатити належні суми пенсії.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, ухвалено рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізької області залишити задовольнити.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 30 грудня 2015 року у справі № 324/2579/15-а(2-а/324/44/2015) скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко