Справа № 810/4023/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року №810/4023/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "ШРБУ №100") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2015 № та №.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 10.02.2015 №271/10-08-22-00/05423018 "Про результати планової виїзної перевірки ДП "ШРБУ №100" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013".

Зокрема позивач стверджує про відсутність порушення ним вимог податкового законодавства у частині заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість за наслідками фінансово-господарських операцій з контрагентами ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн", оскільки договірні відносини щодо поставки товарів (робіт, послуг) між ним та контрагентами мали реальний характер та підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, зокрема, договорами, податковими і видатковими накладними, а отримані товари (роботи, послуги) були використані у господарській діяльності ДП "ШРБУ №100".

У свою чергу, відповідачем, на думку позивача, не наведено жодного доказу на підтвердження фіктивності (безтоварності) договорів, укладених між позивачем та контрагентами у періоді, що перевірявся.

Позивач також не погоджується з висновками податкового органу про заниженням ним податку на додану вартість за листопад 2013 року по взаємовідносинам з ТОВ "КБУ Теплових мереж", оскільки відповідач дійшов безпідставних висновків щодо необхідності застосування у даному випадку касового методу для визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Позивач стверджує, що податкові зобов'язання та податковий кредит з даним контрагентом обчислювались за правилом першої події, крім того, зауважує, що податковим законодавством не передбачено можливості зміни методу формування податкових зобов'язань та податкового кредиту шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях проти позову зазначив, що посадові особи Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкові повідомлення-рішення є законними.

Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов'язань. Зокрема, за наявною у податкового органу інформацією контрагенти позивача не мають відповідних адміністративно-господарських засобів для виконання укладених договорів та мають ознаки фіктивності. Наголошував на тому, що документами, наданими до перевірки, не підтверджується факт транспортування, отримання і подальшого використання придбаних у контрагентів товарів, робіт та послуг.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 29.03.2016, не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні своєчасно та належним чином.

Разом з цим, 24.02.2016 через канцелярію Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги положення частини четвертої статті 128 та частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Дочірнє підприємство "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зареєстроване Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 17.04.2002 як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1, а.с. 107-109).

Як платник податків позивач узятий на облік з 11.03.1996 за №60-Держ, станом на момент проведення перевірки перебував на обліку у Вишгородській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Видами діяльності ДП "ШРБУ №100" є будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво доріг і автострад.

У період з 19.12.2014 по 03.02.2015 посадовими особами Вишгородської ОДПІ на підставі пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна перевірка ДП "ШРБУ №100" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013.

Результати перевірки оформлені актом від 10.02.2015 №271/10-08-22-00/05423018 (далі - Акт перевірки) (т.1, а.с. 15-85).

Перевіркою встановлено факт порушення ДП "ШРБУ №100":

- підпункту 12.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 пункту 137.1 статті 137, пункту 138.2, 138.4 статті 148, підпункту 139.19 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 670794,00 грн., у тому числі за 2012 рік на суму 133750,00 грн., за 2013 рік на суму 537044,00 грн.;

- підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1, 201.6, 201.10 та пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1606271,00 грн., у тому числі за березень 2012 року - на суму 689590,00 грн., за квітень 2012 року - на суму 8871,00 грн., за травень 2012 - на суму 2394,00 грн., за липень 2012 року на суму 2965,00 грн., за вересень 2012 року - на суму 33824,00 грн., за грудень 2012 року - на суму 120,00 грн., за квітень 2013 року - на суму 90244,00 грн., за травень 2013 року - на суму 4937,00 грн., за липень 2013 року - на суму 47124,00 грн., за вересень 2013 року - на суму 123867,00 грн., за листопад 2013 року - на суму 212960,00 грн., за грудень 2013 року - на суму 389375,00 грн.

Позивач не погодився із висновками Акта перевірки та подав 24.02.2015 заперечення, за результатами розгляду якого висновки Акта перевірки залишені без змін (т.1, а.с. 86-87).

На підставі Акта перевірки, відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, Вишгородською ОДПІ прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 1006191,00 грн., у тому числі 670794,00 грн. за основним платежем та 335397,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1, а.с. 88);

- податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2409407,00 грн., у тому числі 1606271,00 грн. за основним платежем та 803136,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1, а.с. 89).

Донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість відбулося за наступними висновками Акта перевірки.

Так, перевіркою встановлено завищення позивачем витрат на загальну суму 3463455,00 грн. за наслідками фінансово-господарських операцій з ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд" та податкового кредиту на суму 1390437,00 грн. за наслідками фінансово-господарських операцій з ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд" та ТОВ "Бюро Ейнштейн".

Висновок податкового органу про завищення позивачем витрат та податкового формування витрат та податкового кредиту за операціями з придбання товарів, робіт та послуг у вказаних контрагентів.

При цьому, взаємовідносини позивача з ТОВ "Бюро Ейнштейн" не вплинули на формування витрат та на задекларовану позивачем у перевіряємому періоді суму податку на прибуток підприємств, оскільки суми витрат за операціями з ТОВ "Бюро Ейнштейн" включені до складу витрат за грудень 2011 року.

При перевірці відповідачем використано податкову інформацію, викладену у низці актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, а також інформацію, наявну в ІС "Податковий Блок", в яких містяться висновки (інформація) про неможливість фактичного здійснення ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" господарських операцій через відсутність останніх за зареєстрованим місцезнаходженням, відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності, зокрема, основних фондів, майна, виробничих активів, трудових ресурсів, складських приміщень і транспортних засобів.

Наведені обставини було розцінено відповідачем як доказ укладення позивачем правочинів з вказаними контрагентами без мети настання відповідних їм правових наслідків та як свідчення участі позивача у штучній схемі для мінімізації податкових зобов'язань та отримання необґрунтованої податкової вигоди.

У ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами судом встановлено, що між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Будівельні ресурси 2013" (Постачальник) був укладений договір поставки від 15.11.2013 №15.11/2013, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - бітум дорожній 60/90 (т.6, а.с. 85-87).

За змістом договору, асортимент, кількість та ціна товару зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях (пункт 1.2 договору).

Постачальник здійснює поставку кожної партії товару на підставі письмової заявки Покупця у строк до трьох банківських днів після її отримання. Письмова заявка повинна містити найменування товару, кількість товару, місце поставки товару (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору, перевезення товару до місця поставки здійснюється Постачальником, витрати на здійснення перевезення відшкодовуються Покупцем у повному обсязі відповідно до залізничних накладних (у разі здійснення перевезення товару залізницею).

Пунктом 5.6 договору передбачено, що після передачі товару та виконання обов'язку поставки сторони підписують акт приймання-передачі товару та/або видаткову накладну.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 15.11.2013 №15.11/2013 ТОВ "Будівельні ресурси 2013" поставлено на користь позивача товар: бітум БМД 90х130 на загальну суму 2336250,00 грн., у тому числі ПДВ - 389375,00 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними: №14541 від 30.12.2013 на суму 720000,00 грн., у тому числі ПДВ 120000,00 грн., (т.6, а.с. 101); №15012 від 31.12.2013 на суму 902250,00 грн., у тому числі ПДВ 150375,00 грн., (т.11, а.с. 17); №15013 від 31.12.2013 на суму 714000,00 грн., у тому числі 119000,00 грн. (т.6, а.с. 12);

- прибутковими ордерами на товар №778 від 30.12.2013 (т.6, а.с. 100); №779 від 31.12.2013 (т.11, а.с. 16), №780 від 31.12.2013 (т.6, а.с. 10);

- товарно-транспортними накладними №000764 від 26.12.2013 (т.6, а.с. 108); №000763 від 25.12.2013 (т.6, а.с. 106); №000762 від 24.12.2013 (т.6, а.с. 119); №000760 від 23.12.2013 (т.6, а.с. 110); №000765 від 27.12.2013 (т.11, а.с. 28); №000771 від 26.12.2013 (т.11, а.с. 26); №000770 від 25.12.2013 (т.11, а.с. 24); №000769 від 24.12.2013 (т.11, а.с. 22), №000768 від 23.12.2013 (т.11, а.с. 20); №000767 від 30.12.0213 (т.6, а.с. 20), №000766 від 28.12.2013 (т.6, а.с. 18), №000772 від 27.12.2013 (т. 6, а.с. 14); №000773 від 28.12.2013 (т.6, а.с. 10)

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Будівельні ресурси 2013" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 2336250,00 грн., у тому числі ПДВ 389375,00 грн.: №14541 від 30.12.2013 (т.6, а.с. 103); №15012 від 31.12.2013 (т.11, а.с. 19); №15013 від 31.12.2013 (т.6, а.с. 11).

Суми ПДВ у загальному розмірі 389375,00 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за грудень 2013 року, а суми витрат у розмірі 1946875,00 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Меркурій С.К." (Постачальник) був укладений договір поставки від 03.09.2013 №3.09.2013/1, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - дорожні і будівельні матеріали (т.4, а.с. 155-157).

За змістом договору асортимент, кількість та ціна товару зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях (пункт 1.2 договору).

Постачальник здійснює поставку кожної партії товару на підставі письмової заявки Покупця у строк до трьох банківських днів після її отримання. Письмова заявка повинна містити найменування товару, кількість товару, місце поставки товару (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору, перевезення товару до місця поставки здійснюється Постачальником, витрати на здійснення перевезення відшкодовуються Покупцем у повному обсязі відповідно до залізничних накладних (у разі здійснення перевезення товару залізницею).

Пунктом 5.6 договору передбачено, що після передачі товару та виконання обов'язку поставки сторони підписують акт приймання-передачі товару та/або видаткову накладну.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 03.09.2013 №3.09.2013/1 ТОВ "Меркурій С.К." поставлено на користь позивача товар: бітум БМД 60х90, мінеральний порошок, керосин ТС-1, сасобіт, діамін, мазут на загальну суму 743230,54 грн., у тому числі ПДВ - 123866,75 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними: №РН-13009 від 27.09.2013 на суму 35904,00 грн., у тому числі ПДВ 5984,00 грн. (т.4, а.с. 108); №РН-13010 від 27.09.2013 на суму 19643,95 грн., у тому числі ПДВ 3273,99 грн. (т4., а.с. 240); №РН-14593 від 30.09.2013 на суму 10512,00 грн., у тому числі ПДВ 1752,00 грн. (т.5, а.с. 38); №РН-14594 від 30.09.2013 на суму 219300,00 грн., утому числі ПДВ 36550,00 грн. (т.1, а.с. 166); №РН-14595 від 30.09.2013 на суму 279020,59 грн., у тому числі ПДВ 46503,43 грн. (т.7, а.с. 138), №РН-14596 від 30.09.2013 на суму 178850,00 грн., у тому числі ПДВ 29803,33 грн. (т.5, а.с. 132);

- прибутковими ордерами на товар №548 від 27.09.2015 (т.4, а.с. 166); №547 від 27.09.2013 (т.4, а.с .238); №549 від 30.09.2013 (т.5, а.с. 37); №550 від 30.09.2013 (т.1, а.с. 165); №551 від 30.09.2013 (т.7, а.с. 137); №552 від 30.09.2013 (т.5, а.с. 131);

- товарно-транспортними накладними №005850 від 17.09.2013 (т.4, а.с. 188); №005849 від 16.09.2013 (т.4, а.с. 186); №005848 від 14.09.2013 (т.4, а.с. 184); №005847 від 13.09.2013 (т.4, а.с. 182); №005846 від 12.09.2013 (т.4, а.с. 176); №008247 від 02.09.2013 (т.4, а.с. 242); №008242 від 04.09.2013 (т.4, а.с. 244); №008249 від 05.09.2013 (т.5, а.с. 1); №006408 від 30.09.2013 (т.5, а.с. 41).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Меркурій С.К." на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 743230,54 грн., у тому числі ПДВ 123866,75 грн.: №13009 від 27.09.2013 (т.4, а.с. 167); №13010 від 27.09.2013 (т.4, а.с. 240); №14593 від 30.09.2013 (т.5, а.с. 39); №РН-14594 від 30.09.2013 (т.1, а.с. 170); №РН-14595 від 30.09.2013 (т.7, а.с. 142); №РН-14596 від 30.09.2013 (т.5, а.с. 133).

Суми ПДВ у загальному розмірі 123866,75 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за вересень 2013 року, а суми витрат у розмірі 619363,79 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Строй-ресурс" (Постачальник) був укладений договір поставки від 25.03.2013 №25/03-13, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - паливно-мастильні матеріали (т.3, а.с. 148-150).

За змістом договору асортимент, кількість та ціна товару зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях (пункт 1.2 договору).

Постачальник здійснює поставку кожної партії товару на підставі письмової заявки Покупця у строк до трьох банківських днів після її отримання. Письмова заявка повинна містити найменування товару, кількість товару, місце поставки товару (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору, перевезення товару до місця поставки здійснюється Постачальником, витрати на здійснення перевезення відшкодовуються Покупцем у повному обсязі відповідно до залізничних накладних (у разі здійснення перевезення товару залізницею).

Пунктом 5.6 договору передбачено, що після передачі товару та виконання обов'язку поставки сторони підписують акт приймання-передачі товару та/або видаткову накладну.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 25.03.2013 №25/03-13 ТОВ "Строй-ресурс" поставлено на користь позивача товар: бензин А-76 (А80) на загальну суму 271250,10 грн., у тому числі ПДВ - 45208,35 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними №СР-014602 від 30.11.2012 на суму 271250,10 грн., у тому числі ПДВ 45208,35 грн. (т.3, а.с. 144);

- прибутковим ордером на товар №231 від 01.04.2013 (т.3, а.с. 143).

Як пояснив позивач, перевезення придбаного у ТОВ "Строй-ресурс" товару ДП "ШРБУ №100" здійснювало власним вантажним автомобільним транспортом.

Факт наявності у позивача власних транспортних засобів, штатних посад водіїв підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №10 "Основні засоби" (т.14, а.с. 112-143), свідоцтвами про державну реєстрацію транспортних засобів (т.1, а.с. 122-169), штатним розписом за відповідний період (т.14, а.с. 170-186).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Строй-ресурс" на користь позивача виписано податкову накладну №14602 від 30.11.2012 на суму 271250,10 грн., у тому числі ПДВ 45208,35 грн. (т. 3, а.с. 145).

Суму ПДВ у розмірі 45208,35 грн. за вказаною податковою накладною було включено позивачем до складу податкового кредиту за листопад 2012 року, а суми витрат у розмірі 226041,75 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Білдінг Констракт" (Постачальник) був укладений договір поставки від 01.06.2012 №01-06/12-1, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - мінеральний порошок для асфальтобетонних сумішей (т.13, а.с. 55-56).

За змістом договору асортимент, кількість та ціна товару зазначається у розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи відвантажувальних документах (видаткових накладних, ТТН) на товар (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору до рахунку додаються: документи, що підтверджують належну якість товару, видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що обов'язок з поставки є виконаним у момент передачі товару та надання документів, зазначених в пункті 4.2 договору.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 01.06.2012 №01-06/12-1 ТОВ "Білдінг Констракт" поставлено на користь позивача товар: мінеральний порошок на загальну суму 202944,56 грн., у тому числі ПДВ - 33824,09 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними: №2835 від 18.06.2012 на суму 48888,00 грн., у тому числі ПДВ 8148,00 грн. (т.13, а.с. 9), №3835 від 22.06.2012 на суму 48888,00 грн., у тому числі ПДВ 8148,00 грн. (т.4, а.с. 152а); №4334 від 25.06.2012 на суму 48888,00 грн., у тому числі ПДВ 8148,00 грн. (т.4, а.с. 137); №4577 від 26.06.2012 на суму 7392,56 грн., у тому числі ПДВ 1232,09 грн. (т.4, а.с. 130); №4827 від 27.06.2012 на суму 48888,00 грн., у тому числі ПДВ 8148,00 грн. (т.4, а.с. 144).

- прибутковими ордерами на товар №620 від 01.08.2012 (т.13, а.с. 7), №621 від 01.08.2012 (т.4, а.с. 150а), №622 від 01.08.2012 (т.4, а.с. 136), №623 від 01.08.2012 (т.4, а.с. 129), №624 від 01.08.2012 (т.4, а.с. 143);

- товарно-транспортними накладними №009128 від 01.06.2012, №009130 від 04.06.2012, №009131 від 05.06.2012, №009132 від 06.06.2012, №009133 від 07.06.2012, №009134 віл 08.06.2012, №009135 від 11.06.2012, №009136 від 13.06.2012, №009137 від 14.06.2012, №009138 від 15.06.2012, №009139 від 18.06.2012, №009140 від 20.06.2012, №009141 від 22.06.2012, №009142 від 23.06.2012, №009143 від 25.06.2012, №009144 від 27.06.2012, №009145 від 29.06.2012 (т.13, а.с. 11-27); №009151 від 01.06.2012, №009152 від 05.06.2012, №009153 від 04.06.2012, №009154 від 08.06.2012, №009155 від 11.06.2012, №009157 від 15.06.2012, №009158 від 18.06.2012, №009159 від 20.06.2012, №009160 від 23.06.2012, №009161 від 25.06.2012, №009162 від 27.06.2012, (т.13, а.с. 31-53).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Білдінг Констракт" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 202944,56 грн., у тому числі ПДВ 33824,09 грн.: №2835 від 18.06.2012 (т.13, а.с. 8), №3835 від 22.06.2012 (т.4, а.с. 151а), №4334 від 25.06.2012 (т.4, а.с. 138), №4577 від 26.06.2012 (т.4, а.с. 131), №4827 від 27.06.2012 (т.4, а.с. 145).

Суми ПДВ у загальному розмірі 33824,09 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за червень 2012 року, а суми витрат у розмірі 33824,09 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Пром Білдінг" (Постачальник) був укладений договір поставки від 08.11.2012 №1/081112, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - дизельне паливо, катіонний емульгатор, бутонал, редікот, тощо (т.5, а.с. 171-173).

За змістом договору асортимент, кількість та ціна товару зазначається у видаткових накладних та/або специфікаціях (пункт 1.2 договору).

Постачальник здійснює поставку кожної партії товару на підставі письмової заявки Покупця у строк до трьох банківських днів після її отримання. Письмова заявка повинна містити найменування товару, кількість товару, місце поставки товару (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.4 договору, перевезення товару до місця поставки здійснюється Постачальником, витрати на здійснення перевезення відшкодовуються Покупцем у повному обсязі відповідно до залізничних накладних ( у разі здійснення перевезення товару залізницею).

Пунктом 5.6 договору передбачено, що після передачі товару та виконання обов'язку поставки сторони підписують акт приймання-передачі товару та/або видаткову накладну.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 08.11.2012 №1/081112 ТОВ "Пром Білдінг" поставлено на користь позивача товар: дизельне паливо, катонний емульгатор, бутинол, адгезійну добавку на загальну суму 542179,40 грн., у тому числі ПДВ - 90363,23 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними №ПБ-0013046 на суму 271250,10 грн., у тому числі ПДВ 90363,23 грн. (т.5, а.с. 167); №ПБ-0013524 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 222), №ПБ-0013525 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 100), №ПБ-0013526 від 28.12.2012 (т.3, а.с. 10);

- прибутковими ордерами на товар №923 від 27.12.2012 (т.5, а.с. 166), №913 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 221), №914 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 100), №912 від 28.12.2012 (т.3, а.с. 9).

Крім того, судом встановлено, що з метою перевезення зазначених товарів, ТОВ "Пром Білдінг" у межах договору поставки від 08.11.2012 №1/081112 надало позивачу транспортні послуги, що підтверджується:

- актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №ПБ-0013523 від 28.12.2012 на суму 718,10 грн., у тому числі ПДВ 119,68 грн. (т.5, а.с. 218);

- товарно-транспортною накладною №001666 від 27.12.2012 (т.5, а.с. 169).

За фактом настання першої з подій (поставки товару/надання послуги) ТОВ "Пром Білдінг" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 542179,40 грн., у тому числі ПДВ 90363,23грн.: №13046 від 27.12.2012 (т.5, а.с. 168), №13523 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 217), №13524 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 223), №13525 від 28.12.2012 (т.5, а.с. 100), №13526 від 28.12.2012 (т.3, а.с. 11).

Суми ПДВ у загальному розмірі 90363,23 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за грудень 2012 року, а суми витрат у розмірі 451816,17 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ПП "В.Е.Е.Р." (Постачальник) був укладений договір поставки від 01.03.2011 №01-03/11-1, на умовах якого Постачальник зобов'язувався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати товар - запасні частини до автомобілів та до дорожньої будівельної техніки (т.3, а.с. 121-122).

За змістом договору асортимент, кількість та ціна товару зазначається у розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи у відвантажувальних документах (видаткових накладних, ТТН) на товар (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору, до рахунку додаються: документи, що підтверджують належну якість товару, видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що обов'язок з поставки є виконаним у момент передачі товару та надання документів, зазначених в пункті 4.2 договору.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 08.11.2012 №1/081112 ПП "В.Е.Е.Р." поставлено на користь позивача товар: запасні частини до автомобілів та техніки (гідроциліндр ковша навантажувача, вал сушильного барабана, зуб фрези) на загальну суму 19164,00 грн., у тому числі ПДВ - 3194,00 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними №РН-12 від 16.02.2012 на суму 9240,00 грн., у тому числі ПДВ 1540,00 грн. (т.3, а.с. 119); №РН-30 від 29.03.2012 на суму 4800,00 грн., у тому числі ПДВ 800,00 грн. (т.3, а.с. 129); №РН-60 від 15.05.2012 на суму 5124,00 грн., у тому числі ПДВ 854,00 грн. (т.3, а.с. 112);

- прибутковими ордерами на товар №107 від 01.03.2012 (т.3, а.с. 116), №182 від 39.03.2012 (т.3, а.с. 127), №342 від 15.05.2012 (т.3, а.с. 109).

Як пояснив позивач, перевезення придбаного у ПП "В.Е.Е.Р." товару ДП "ШРБУ №100" здійснювало власним вантажним автомобільним транспортом.

Факт наявності у позивача власних транспортних засобів, штатних посад водіїв підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №10 "Основні засоби" (т.14, а.с. 112-143), свідоцтвами про державну реєстрацію транспортних засобів (т.1, а.с. 122-169), штатним розписом за відповідний період (т.14, а.с. 170-186).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ПП "В.Е.Е.Р" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 19164,00 грн., у тому числі ПДВ 3194,00 грн.: №9 від 15.02.2012 (т.3, а.с. 118), №29 від 29.03.2012 (т.3, а.с. 130), №15 від 14.05.12 (т.3, а.с. 111).

Суми ПДВ у загальному розмірі 3194,00 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за лютий, березень, травень 2012 року, а суми витрат у розмірі 15970,00 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пояснень позивача, придбання запасних частин до автомобілів та техніки було обумовлено виробничою необхідністю підтримувати техніку, яка застосовується ДП "ШРБУ №100" у ході здійснення основного виду господарської діяльності, у належному стані.

Як встановлено судом, придбані у ПП "В.Е.Е.Р." товари були використані під час поточного та капітального ремонту автомобілів та інших технічних засобів, зокрема гідроциліндр ковша навантажувача використано під час ремонту навантажувача Staleva Vola L-34, зуб фрези у кількості 100 шт. використано при ремонті фрези W2000, вал сушильного барабану використаний при ремонті механізмів, що підтверджується лімітними картами №8/81 за квітень 2012 року (т.3, а.с. 123-124), №74 за квітень 2012 року (т.3, а.с. 132-133); №3/165 за червень 2012 року (т.3, а.с. 114); акт на установку запасних частин від 30.04.2012, від 28.04.2012, від 30.06.2012 (т.3, а.с .125, 115, 142).

У липні 2013 року між ДП "ШРБУ №100" як Покупцем та ТОВ "Ларон", як Постачальником був укладений усний договір поставки товарів - запасних частин до автомобілів та до дорожньої будівельної техніки.

На підтвердження факту отримання від ТОВ "Ларон" запасних частин до автомобілів та до дорожньої будівельної техніки позивачем до перевірки та матеріалів справи надані:

- видаткову накладну №РН-105 від 04.07.2013 на суму 11499,00 грн., у тому числі ПДВ 1916,50 грн. (т.3, а.с. 136);

- прибутковий ордер на товар №369 від 04.07.2013 (т.3, а.с. 135).

Відповідно до пояснень позивача, перевезення придбаного у ТОВ "Ларон" товару ДП "ШРБУ №100" здійснювало власним вантажним автомобільним транспортом.

Факт наявності у позивача власних транспортних засобів, штатних посад водіїв підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №10 "Основні засоби" (т.14, а.с. 112-143), свідоцтвами про державну реєстрацію транспортних засобів (т.1, а.с. 122-169), штатним розписом за відповідний період (т.14, а.с. 170-186).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Ларон" на користь позивача виписано податкову накладну №6 від 04.07.2013 на загальну суму 11499,00 грн., у тому числі ПДВ 1916,50 грн. (т.3, а.с. 137)

Суму ПДВ у розмірі 1916,50 грн. за вказаною податковою накладною було включено позивачем до складу податкового кредиту за липень 2013 року, а суму витрат у розмірі 9582,50 грн. повністю враховано у складі витрат з придбання товарів та включено до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Замовник) та ТОВ "Арона-Трейд" (Перевізник) був укладений договір про надання послуг від 24.04.2013 №13/04/29, відповідно до якого Замовник доручає, а Перевізник бере на себе зобов'язання надати послуги з доставки ввіреного йому для перевезення вантажу до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а Замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу грошову суму, узгоджену сторонами (т.5, а.с. 141).

За змістом пунктів 1.2 та 1.3 договору вартість послуг за виконані роботи (перевезення) розраховується із вартості 1 тонна/км та складає 0,84 грн. з ПДВ. Ціна договору складається із загальної вартості робіт згідно з актами виконаних робіт.

Відповідно до пункту 5.3 договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі підписаних товарно-транспортних накладних або актів наданих послуг за фактично надані послуги.

На підтвердження факту отримання від ТОВ "Арона-Трейд" обумовлених договором послуг з перевезення позивачем до перевірки та матеріалів справи надані:

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 25.04.2013 на суму 2921,18 грн., у тому числі ПДВ 486,86 грн., №2 від 25.04.2013 на суму 4054,38 грн., у тому числі ПДВ 675,73 грн., №3 від 26.04.2013 на суму 4759,52 грн., у тому числі ПДВ 793,25 грн., №4 від 26.04.2013 на суму 4533,19 грн., у тому числі ПДВ 755,43 грн., №5 від 27.04.2013 на суму 4416,30 грн., у тому числі ПДВ 736,05 грн.,№6 від 27.04.2013 на суму 4371,83 грн., у тому числі ПДВ 728,64 грн., №7 від 28.04.2013 на суму 2305,90 грн., у тому числі ПДВ 384,52 грн., №8 від 28.04.2013 на суму 2261,11 грн., у тому числі ПДВ 376,85 грн. (т.5, а.с. 141-149).

- товарно-транспортні накладні №001653 від 28.04.2013, №001652 від 28.04.2013, №001650 від 27.04.2013, №001649 від 27.04.2013, №001647 від 26.04.2013, №001648 від 26.04.2013, №001646 від 25.04.2013, №001645 від 25.04.2013(т.5, а.с. 150-157).

За фактом настання першої з подій (надання послуг) ТОВ "Арона-Трейд" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 29623,41 грн., у тому числі ПДВ 4937,33 грн.: №43 від 25.04.2013, №42 від 25.04.2013, №56 від 28.04.2013, №55 від 28.04.2013, №53 від 27.04.2013, №48 від 27.04.2013, №46 від 26.04.2013, №45 від 26.04.2013 (т.5, а.с .158-167).

Суми ПДВ у загальному розмірі 4937,33 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2013 року, а суми витрат у розмірі 24685,98 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Між ДП "ШРБУ №100" (Покупець) та ТОВ "Бюро Ейнштейн" (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу від 06.02.2012 №06-02/12-2, на умовах якого Продавець зобов'язувався передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар - нафтопродукти (т.14, а.с. 92-94).

Відповідно до пункту 1.1 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товару визначаються у видаткових накладних та рахунках, які вважаються невід'ємними частинами договору.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачено, що остаточні розрахунки за відпущений товар проводяться шляхом оплати Покупцем після пред'явлення Продавцем рахунку на оплату товару. До рахунку додаються документи, що підтверджують належну якість товару, видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару чинним законодавством.

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 06.02.2012 №06-02/12-2 ТОВ "Бюро Ейнштейн" передало у власність позивача товар: бітум БНД 60/90 на загальну суму 3480603,75 грн., у тому числі ПДВ 696120,75 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними №РН-0000373 від 01.12.2011 на суму 464682,12 грн., у тому числі ПДВ 77447,02 грн. (т.12, а.с. 66), №РН-0000374 від 06.12.2011 на суму 490009,20 грн., у тому числі ПДВ 81668,20 грн. (т.12, а.с. 102), №РН-0000375 від 07.12.2011 на суму 467382,12 грн., у тому числі ПДВ 77897,02 грн. (т.12, а.с. 81), №РН-0000378 від 13.12.2011 на суму 463332,12 грн., у тому числі ПДВ 77222,02 грн. (т.11, а.с. 180), №РН-0000379 від 05.12.2011 на суму 471015,00 грн., у тому числі ПДВ 78502,50 грн. (т.10, а.с. 9), № РН-0000389 від 19.12.2011 на суму 453052,57 грн., у тому числі ПДВ (т.12, а.с. 146), № РН-0000390 від 22.12.2011 на суму 439413,80 грн., у тому числі ПДВ 73235,63 грн. (т.12, а.с. 156), № РН-0000391 від 24.12.2011 на суму 447227, 24 грн., у тому числі ПДВ 74537,87 грн. (т.12, а.с. 166а), № РН-0000392 від 05.12.2011 на суму 480610,32 грн., у тому числі ПДВ 80101,72 грн. (т.12, а.с. 206);

- рахунками-фактурами №СФ-304 від 01.12.2011 (т.12, а.с 68), №СФ-305 від 06.12.2011 (т.12, а.с .104), №СФ-306 від 07.12.2011 (т.12, а.с. 83), №СФ-309 від 13.12.2011 (т.11, а.с. 182), №СФ-310 від 05.12.2011 (т.10, а.с. 11), №СФ-320 від 19.12.2011 (т.12, а.с. 147а), №СФ-321 від 22.12.2011 (т.12, а.с. 158), №СФ-322 від 24.12.2011 (т.12, а.с. 168), №СФ-323 від 05.12.2011 (т.12, а.с. 208);

- залізничними товарно-транспортними накладними (т.12, а.с. 67, 103, 82, 147, 157, 167а, 207; т.11, а.с. 181, т.10, а.с. 10).

За фактом настання першої з подій (поставки товару) ТОВ "Бюро Ейнштейн" на користь позивача виписані податкові накладні на загальну суму 3480603,75 грн., у тому числі ПДВ 696120,75 грн.: №1 від 01.12.2011 (т.12, а.с. 69) №11 від 06.12.2011 (т.12, а.с. 105), №12 від 07.12.2011, №15 від 13.12.2011 (т.11, а.с. 183), №9 від 05.12.2011 (т.10, а.с. 12), №19 від 19.12.2011 (т.12, а.с. 148), №20 від 22.12.2011 (т.12, а.с. 159), №21 від 24.12.2011 (т.12, а.с. 169), №10 від 05.12.2011 (т.12, а.с. 209).

Суми ПДВ у загальному розмірі 696120,75 грн. за вказаними податковими накладними були включені позивачем до складу податкового кредиту за березень 2012 року, а суми витрат у розмірі 33824,09 грн. повністю враховані у складі витрат з придбання товарів та включені до рядка 05.1 декларації з податку на прибуток підприємств.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію країни) та послуг.

Абзацом 1 пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У силу вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, підтверджених сукупністю документів первинного бухгалтерського обліку, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту та витрат.

Обґрунтовуючи законність донарахування сум податку на додану вартість та податку на прибуток відповідач виходив виключно з того, що ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" не виконували своїх обов'язків з передачі у власність товару, не надавали послуг, обумовлених договорами, оскільки вказані підприємства мають ознаки фіктивності та здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Водночас відповідач не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту та витрат за первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Також, акт перевірки та письмові заперечення позивача не містять зауважень щодо форми і змісту наданих позивачем письмових документів, натомість з матеріалів справи вбачається, що первинні документи бухгалтерського обліку на підставі яких позивачем сформовані спірні суми податкових вигод містять усі необхідні реквізити, для надання їм юридичної сили, доказовості та містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги вищевказаних господарських операцій.

На підтвердження висновків про безтоварність розглядуваних господарських операцій позивача та ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" відповідач посилається на:

- акт ДПІ в Будьонівському районі м. Донецька ГУ Міндоходів від 28.03.2014 №93/05-61-22-01/38654383 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Будівельні ресурси 2013" щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками, покупцями, в якому зазначено, що ТОВ "Будівельні ресурси 2013" не знаходиться за податковою адресою. У зв'язку з відсутністю підприємства за місцем реєстрації виявилось неможливим спів ставити дані первинних бухгалтерських та інших документів та підтвердити види, обсяги і кількість операцій та розрахунків, що здійснювались з контрагентами-постачальниками, покупцями;

- акт ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ДПС від 03.10.2012 №3218/22-222/31114324 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ПП "В.Е.Е.Р" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.12.2011 по 31.08.2012, в якому зазначено, що ПП "В.Е.Е.Р" не знаходиться за податковою адресою та має передбачені статтею 55-1 Господарського кодексу України ознаки фіктивності;

- акт ДПІ в Оболонському районі м. Києва ДПС від 03.10.2013 №551/26-54-22-02-10/38556834 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Ларон" щодо підтвердження господарських відносин із платниками за період з 28.01.2013 по 31.08.2013, з якого вбачається, що відповідно до ІС "Податковий блок" стан платника податків - 9 "направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням". Крім того, на запит ДПІ щодо взаємовідносин із постачальниками та покупцями за перевіряємий період письмових пояснень та їх документального підтвердження надано не було.

- акт ДПІ в Оболонському районі м. Києва ДПС від 03.10.2013 №552/26-54-22-02/37245229 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Арона трейд" щодо підтвердження господарських відносин із платниками за період з 01.09.2012 по 31.08.2013, відповідно до якого ТОВ "Арона трейд" відсутнє за податковою адресою.

Щодо контрагентів ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг" податковий орган зазначає, що відповідно до інформації, що міститься в ІС "Податковий блок" у вказаних контрагентів відсутні ліцензії, дозволи, ресурси, які економічно необхідні для виконання фінансово-господарських операцій.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ "Бюро Ейнштейн" відповідач зазначив, що у ході перевірки податкових накладних, виписаних ТОВ "Бюро Ейнштейн" на користь ДП "ШРБУ №100" на загальну суму 3480603,75 грн., у тому числі ПДВ 696120,75 грн. податковим органом було проаналізовано висновок спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Київській області №293 від 25.06.2012, відповідно до якого підписи, виконані від імені директора ТОВ "Бюро Ейнштейн", ОСОБА_2 на первинних бухгалтерських документах, виписаних на користь ДП "ШРБУ №100", виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

З урахуванням викладеного відповідач дійшов висновку, що зазначені податкові накладні складені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та не є документами, які можуть свідчити про фактичну поставку товарів.

Проаналізувавши доводи податкового органу в обґрунтування висновків про наявність порушень з боку позивача щодо взаємовідносин з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг), суд зазначає таке.

Стосовно доводів про відсутність ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд" за податковою адресою, суд звертає увагу відповідача, що належними та допустимими доказами при встановленні факту відсутності керівних органів - юридичної особи за її місцезнаходженням є саме відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Положеннями частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом встановлено, що контрагенти позивача ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд" на момент вчинення спірних фінансово-господарських операцій були юридичними особами, зареєстрованими у встановленому законом порядку, включені до ЄДРПОУ, знаходилися на податковому обліку та були платниками податку на додану вартість.

У контексті наведеного слід додати, що вищезазначені акти про неможливість проведення зустрічних звірок, за висновками яких контрагенти позивача не знаходяться за податковою адресою, складені поза межами періоду виконання спірних операцій, що додатково вказує на те, що ці акти не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про відсутність контрагентів за місцезнаходженням у період виконання спірних операцій, відсутності у контрагента відповідних умов для здійснення спірних операцій у період проведення цих операцій, підставою для висновку про нездійснення спірних операцій та про порушення позивачем податкового законодавства.

Акт перевірки не містить жодних посилань на те, що установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договорів так і на дату складання податкових накладних.

У судовому засіданні представник відповідача акцентував увагу суду на факт скасування за ініціативою податкового органу свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «Арона-Трейд» з огляду на подання останнім протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів.

З наведених обставин представник відповідача стверджує про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ «Арона-Трейд».

Проте суд критично ставиться до таких зауважень представника відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Арона-Трейд» було зареєстроване як платник податку на додану вартість 20.01.2012. Реєстрацію ТОВ «Арона-Трейд» як платника податку на додану вартість анульовано 30.10.2013 (т. 14, а.с. 190). Водночас фінансово-господарські операції позивача та ТОВ «Арона-Трейд» відбулись у квітні 2013 року, у цьому ж місяці ТОВ «Арона-Трейд» виписано на користь позивача податкові накладні на загальну суму 29623,41 грн., у тому числі ПДВ 4937,33 грн.

Отже, господарські операції були здійсненні в періоді, коли ТОВ «Арона-Трейд» було зареєстороване платником податку на додану вартість.

Саме по собі анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість, як і факт неподання платником податків податкової звітності, не призводить до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за цими господарськими операціями податкових накладних.

Таким чином, на момент здійснення господарських операцій та видання податкових накладних, позивач та його контрагенти були платниками податку на додану вартість, які зареєстровані відповідно до положень статті 183 Податкового кодексу України.

Стосовно відображених в актах про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ "Будівельні ресурси 2013", ПП "В.Е.Е.Р.", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона трейд" висновків про відсутність об'єкту оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток, суд зазначає, що формування податковим органом висновків відносно платника податків виходячи з даних актів про неможливість проведення зустрічних звірок його контрагентів є протиправним, оскільки, по-перше, за правилами діючого податкового законодавства наведена в актах податкових органів інформація підлягає перевірці належними та допустимими доказами - первинними документами; по-друге, акт про неможливість проведення зустрічної звірки платника податків за своєю правовою природою взагалі не може містити будь-яких висновків про порушення платником податків вимог податкового законодавства, оскільки призначений для фіксування обставин, котрі спричинили таку неможливість.

Крім того, співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних, введені в експлуатацію лише на підставі наказу Державної податкової служби № 1197 від 24.12.2012, не сертифіковані, контроль за ними не регламентований. Інформація з бази даних ДПІ не може бути віднесена до податкової та не є належними доказом у справі, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість використання таких баз як засобів доказування. Записи у інформаційних базах ДПІ до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановами Вищого адміністративного суду України від 20.09.2012 №К9991/574/12, № К 9991/5991/11, № 9991/24891/11.

Таким чином, в основу збільшення платнику податків грошових зобов'язань не може бути покладено висновки актів зустрічних звірок його контрагентів або інформація, що міститься в автоматизованих базах даних податкового органу, без фактичного встановлення порушень податкового законодавства самим позивачем.

Щодо доводів податкового органу про відсутність у ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг" ліцензій та дозволів, необхідних для виконання досліджуваних фінансово-господарських операцій, суд зазначає, що предметом договорів позивача з ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг" була поставка товарів, що використовуються у будівництві доріг. Операції з купівлі-продажу вказаних товарів не вимагають наявності у сторін правочину окремих ліцензій чи дозволів.

Разом з тим, відповідно до пояснень представника позивача, перед укладенням договорів з метою запобігання укладенню правочинів з недобросовісними суб'єктами господарювання ДП "ШРБУ №100" учинило низку дій щодо перевірки наявності спеціальної податкової правосуб'єктності та добросовісності його контрагентів, а саме, позивачем було запитано та отримано від контрагентів документи про наявність державної реєстрації та стан юридичних осіб контрагентів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; наявність державної реєстрації як платників податків на додану вартість, дозволи, ліцензії.

Разом з документами, що підтверджують факт державної реєстрації як юридичної особи та платниками податку на додану вартість контрагентами позивача передавались також відповідні дозволи та ліцензії, зокрема, матеріали справи містять отримані від ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс" дозволи Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області на виконання робіт підвищеної небезпеки (т.6, а.с. 98; т.3, а.с. 157-158); ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України на здійснення господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (т.6, а.с. 98а-99; т.4, а.с. 159-160; т.3 а.с. 155-156).

Відносно посилання податкового органу на висновок спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України у Київській області №293 від 25.06.2012, у якому зазначено, що на досліджених документах ТОВ "Бюро Ейнштейн" підписи виконано не директором вказаного товариства ОСОБА_3, а іншою особою, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 5 статті 83 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не є обов'язковим. Крім того, згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З наведеного слідує, що висновок експерта не має переваг перед іншими засобами доказування, він також підлягає дослідженню і перевірці, а фактичні дані, що містяться у ньому, оцінюються судом за загальними правилами.

У свою чергу, на неодноразову вимогу суду відповідачем не було надано даного висновку для вивчення його як доказу у справі. За викладених обставин, суд не може встановити, чи були відібрані у даної особи вільні зразки підписів і щодо яких саме документів встановлено, що ці підписи виконані не директором, а іншою особою.

Варто також наголосити, що у розумінні кримінально-процесуального законодавства України, належними засобами, які б підтверджували відповідні юридичні факти, зокрема, вину службових осіб ТОВ "Бюро Ейнштейн" у фальсифікації бухгалтерських чи інших документів, є відповідні судові рішення, що набрали законної сили.

Водночас відповідачем не надано суду доказів притягнення посадових осіб ТОВ "Бюро Ейнштейн" до юридичної відповідальності, або рішень суду, що набрали законної сили, якими правочини, укладені від імені директора ТОВ "Бюро Ейнштейн", визнані недійсними.

Суд також вважає, що не є вірними посилання відповідача на відсутність сертифікатів якості або інших документів відповідності якості продукції, як на одну з підстав безтоварності операцій, оскільки сертифікат якості товару не є первинним документом у розумінні положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки він не містить відомості про господарську операцію, а містить інформацію про товар та його якість, а відтак відсутність вказаного документа не може бути підставою для визнання господарських операцій позивача безтоварними. Чинне податкове законодавство не ставить право платника на формування податкового кредиту в залежність від наявності чи відсутності такого документа як сертифікат якості на придбаний товар.

Слід також зазначити, що за змістом частини 1 та 2 статті 666 Цивільного кодексу України єдиними правовими наслідками невиконання продавцем обов'язку передати покупцеві документи, що стосуються товару, є право (а не обов'язок) покупця відмовитись від договору купівлі-продажу та повернути товар покупцеві. При цьому право використання сертифікованої чи не сертифікованої продукції у власній господарській діяльності належить безпосередньо позивачу, який здійснює діяльність на власний ризик з метою отримання прибутку.

Не приймається судом також до уваги посилання податкової інспекції на відсутність у контрагентів позивача об'єктивної можливості для виконання поставки товарів в силу відсутності основних засобів та робочого персоналу, оскільки укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит та на формування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів постачальником.

Відсутність у контрагентів власних основних засобів та трудового персоналу у даному разі не є доказом неможливості виконання ними своїх договірних зобов'язань перед позивачем.

Податковим органом в контексті наведених в Акті перевірки доводів про відсутність у контрагентів позивача необхідних адміністративно-господарських засобів, не доведено належними та допустимими доказами обсягу та характеру ресурсів, які були необхідні для виконання спірних операцій, але були відсутні, та не спростовано можливості виконання вказаних операцій контрагентами позивача за участі тих ресурсів, що були наявні.

З огляду на зазначене, суд констатує, що відповідачем не надано жодного доказу неможливості здійснення позивачем та ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" зазначених операцій.

Вивчивши надані документальні підтвердження, судом не встановлено відсутності мети у позивача щодо реального настання правових наслідків та укладення правочинів задля заниження об'єкту оподаткування і несплати податків.

Факт поставки ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" товарів (робіт, послуг) на користь позивача підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у складі вартості придбаних товарів, посвідчується належним чином оформленими податковими накладними.

Суд звертає увагу також на те, що документи та інші дані, що спростовують або підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Як встановлено судом, усі наявні у матеріалах справи документи дають змогу визначити, які саме товари поставлялись, за якою ціною, між якими контрагентами та надано належні докази використання придбаних товарів у власній господарській діяльності, їх обліку та досягнення відповідного економічного ефекту.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що господарські взаємовідносини позивача з ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" мали тривалий та системний характер, відповідні контрагенти поставляли ДП "ШРБУ №100" товари не лише у періоді, за який здійснювалась перевірка.

Представник позивача також зазначив, що ДП "ШРБУ №100" працює в основному із замовленнями на будівництво об'єктів дорожньої інфраструктури, що фінансуються з державних бюджетів різних рівнів. При цьому замовники робіт та послуг постійно затримують розрахунки з позивачем, у зв'язку з недостатнім фінансуванням. Водночас вказані контрагенти відпускали товари та послуги позивачу з відстрочкою платежу (до моменту розрахунків замовника робіт).

Наведене, у свою чергу, дозволяє ДП "ШРБУ №100" підтримувати рентабельність, своєчасно і у повному обсязі здійснювати розрахунки з бюджетом за податками та обов'язковими платежами.

Як зазначив позивач, придбані у ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" сировина, паливно-мастильні матеріали, запасні частини до техніки та послуги були використані у ході виготовлення асфальтобетону, приготування бітумної емульсії та виконання робіт з будівництва та ремонту автомобільних доріг, що відповідає основному виду діяльності позивача, а саме, будівництво доріг і автострад.

На підтвердження руху активів платника податку у процесі здійснення спірних господарських операцій позивачем надано письмові пояснення та відповідні докази, а саме, накладні на внутрішнє переміщення товару, калькуляції, акти переробки матеріалів, договори, видаткові та податкові накладні, ТТН, що містять інформацію про конкретні обсяги та напрями, за якими були використані придбані у ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" товари та послуги.

Суду не надано жодних доказів того, що товари, які були придбані позивачем у ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій С.К.", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" придбавались у інших контрагентів або обліковувались на складах позивача до укладення правочинів, які, на думку відповідача, містять ознаки безтоварності.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов'язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури.

З дослідженого у судовому засіданні Акта перевірки вбачається, що посадові особи податкового органу факти поставки товарів не перевіряли, безпосереднього аналізу фінансово-господарських документів не робили.

Відтак суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" є формальними та не об'єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як то передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Враховуючи вищезазначені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що укладені між позивачем та ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїми наслідками зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Отже, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу про завищення позивачем витрат на загальну суму 3463455,00 грн. та податкового кредиту на суму 1390437,00 грн. за наслідками фінансово-господарських операцій з ТОВ "Будівельні Ресурси 2013", ТОВ "Меркурій СК", ТОВ "Строй-Ресурс", ТОВ "Білдінг Констракт", ТОВ "Пром Білдінг", ПП "В.Е.Е.Р", ТОВ "Ларон", ТОВ "Арона-Трейд", ТОВ "Бюро Ейнштейн" є необґрунтованим.

Щодо висновків податкового органу про завищення податкового кредиту за листопад 2013 року на суму 212960,18 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "КБУ Теплових мереж", судом встановлено наступне.

У розділі ІІ пункту 3.2.2 Акту перевірки контролюючим органом встановлено, що позивачем віднесено до податкового кредиту відповідно до рахунку 64, субрахунок 644 "податковий кредит" та до реєстру обліку придбання товарів (робіт, послуг) за листопад 2013 року суму податку на додану вартість у розмірі 212960,18 грн. відповідно до податкової накладної №14 від 29.11.2013, виданої ТОВ "КБУ Теплових мереж".

В Акті перевірки зазначається, що ТОВ "КБУ Теплових мереж" по операціям з виконання підрядних будівельних робіт було застосовано касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у зв'язку з чим виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 30.11.2013 до податкової накладної від 29.11.2013 №14 на загальну суму 1277761,07 грн., у тому числі ПДВ 212960,18 грн. Проте ДП "ШРБУ №100" не відкоригувало податковий кредит за листопад 2013 року на суму 212960,18 грн. по вищезазначеному розрахунку коригування кількісних і вартісних показників.

У зв'язку з нездійсненням позивачем коригування, згідно даних системи АІС "Співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України" рахуються розбіжності між задекларованим податковим кредитом ДП "ШРБУ №100 та податковим зобов'язанням ТОВ "КБУ Теплових мереж" за листопад 2013 року в сумі 212960,18 грн. (ПЗ<ПК в сумі ПДВ 212960,18 грн.).

Судом встановлено, що 28.03.2012 між ДП "ШРБУ №100" (Генпідрядник) та ТОВ "КБУ Теплових мереж" (Субпідрядник) був укладений договір субпідряду на виконання робіт №28-03/12-6 (т.11, а.с. 10-15), за умовами якого ТОВ "КБУ Теплових мереж" були виконані роботи з капітального ремонту автомобільної дороги Р-30 (під'їзд до м. Ірпінь Київської області). Факт реальності господарських операцій позивача та ТОВ "КБУ Теплових мереж" сторонами не заперечується.

За фактом настання першої з подій (виконання робіт) ТОВ "КБУ Теплових мереж" на користь позивача виписано податкову накладну №14 від 29.11.2013 на суму 1277761,07 грн., у тому числі ПДВ 212960,18 грн. (т.11, а.с. 2).

Судом встановлено, що податкова накладна №14 від 29.11.2013 була зареєстрована ТОВ "КБУ Теплових мереж" у Реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією №1 (т.11, а.с. 2, зворотній бік), суму ПДВ у розмірі 212960,18 грн. було включено ТОВ "КБУ Теплових мереж" до податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2013 року, а відтак така податкова накладна слугувала належною підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Разом з тим, відповідно до розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (д1) від 15.01.2014 ТОВ "КБУ Теплових мереж" було здійснено коригування податкових зобов'язань, задекларованих у декларації з ПДВ за листопад 2013 року та виключено зі складу податкових зобов'язань суму ПДВ у розмірі 212960,18 грн. по ДП "ШРБУ №100" (т.14, а.с. 200).

Тобто, ТОВ "КБУ Теплових мереж" проведено коригування податкових зобов'язань у сторону зменшення по ДП "ШРБУ №100", що призвело до розбіжності з податковим кредитом, задекларованим ДП "ШРБУ №100".

З розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року вбачається, що податкові зобов'язання ТОВ «КБУ Теплових мереж» були зменшені у зв'язку з помилковим оформленням податкової накладної №14 від 29.11.2013 (т.14, а.с. 200).

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Таким чином, постачальник, який здійснює коригування податкових зобов'язань, сформованих на підставі виданої ним податкової накладної у бік зменшення зобов'язаний надіслати отримувачу розрахунок коригування.

За змістом абзацу 7 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Позивач стверджує, що ДП "ШРБУ №100" не отримувало розрахунків коригувань до податкових накладних КБУ "Теплових мереж" за листопад 2013 року, по яких було сформовано спірний податковий кредит.

Відповідач у свою чергу зазначені доводи позивача не спростував, зокрема, матеріали справи не містять доказів реєстрації ТОВ "КБУ Теплових мереж" розрахунків коригувань до податкових накладних за листопад 2013 року, по яких позивачем сформовано спірний податковий кредит у листопаді 2013 року.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Оскільки реєстрація розрахунку коригування до податкової накладної здійснюється в порядку, встановленому законом для реєстрації податкової накладної, визначені законом правові наслідки відсутності факту реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають застосуванню також в разі відсутності факту реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.

Беручи до уваги, що позивач заперечує факт отримання від ТОВ "КБУ Теплових мереж" розрахунку коригування до податкового накладної №14 від 29.11.2013, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували реєстрацію такого розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних, висновок відповідача про неправомірність віднесення до податкового кредиту за листопад 2013 року сум ПДВ за податковою накладною №14 від 29.11.2013 є необґрунтованим.

Щодо доводів відповідача про застосування КБУ "Теплових мереж" касового методу податкового обліку суд зауважує про таке.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Поряд з цим, матеріали справи не містять жодних доказів, що ТОВ "КБУ Теплових мереж" податкові зобов'язання по взаємовідносинам з ДП "ШРБУ №100" формувало застосовуючи касовий метод податкового обліку.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ДП "ШРБУ №100" правомірно віднесено суму ПДВ у розмірі 212960,18 грн. на підставі податкової накладної №14 від 29.11.2013 до складу податкового кредиту за листопад 2013 року.

Таким чином, з огляду на необґрунтованість висновків відповідача про завищення позивачем витрат на загальну суму 3463455,00 грн. та податкового кредиту на суму 1601766,00 грн. з вказаними контрагентами, податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 № є протиправним та підлягає скасуванні у повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1601766,00 грн. за основним платежем та у розмірі 800883,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Щодо висновків відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на суму 4505,00 грн., у тому числі за травень 2012 року на суму 1540,00 грн., за липень 2012 року на суму 2965,00 грн., судом встановлено наступне.

Як вбачається з розділу І пункту 3.2.2 Акта перевірки, контролюючим органом встановлено, що ДП "ШРБУ №100" було двічі включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно до податкових накладних №187 від 29.03.2012 на суму 6750,00 грн., у тому числі ПДВ 1125, №188 від 29.03.2012 на суму 11040,00 грн., у тому числі ПДВ 1840,00 грн., №9 від 15.02.2012 на суму 9240,00 грн., у тому числі ПДВ 1540,00 грн.

Так, перевіркою встановлено, що суми ПДВ у розмірі 2965,00 грн. відповідно до податкових накладних №187 від 29.03.2012 та №188 від 29.03.2012 включені до податкового кредиту у березні та липні 2012 року; суму ПДВ у розмірі 1540,00 відповідно до податкової накладної №9 від 15.02.2012 включено до податкового кредиту у березні та травні 2012 року.

Позивач з приводу вказаних обставин не заперечував, у письмових поясненнях від 12.02.2016 підтвердив, що ДП "ШРБУ №100" помилково включено до податкового кредиту за травень 2012 та липень 2012 року ПДВ на загальну суму 4505,00 грн.

Отже, податковим органом правомірно було збільшено грошове зобов'язання позивача з податку на додану вартість на суму 4505,00 грн. За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 № в частині донарахування ДП "ШРБУ №100" податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 4505,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 2252,50 грн. є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів в частині правомірності формування позивачем витрат на загальну суму 3463455,00 грн. та податкового кредиту на суму 1601766,00 грн., не надав.

Водночас позивачем не спростовано доводів податкового органу щодо безпідставності віднесення до податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 4505,00 грн., у тому числі за травень 2012 року на суму 1540,00 грн., за липень 2012 року на суму 2965,00 грн.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 05.03.2015 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 05.03.2015 № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1601766,00 грн. (один мільйон шістсот одна тисяча сімсот шістдесят шість гривень 00 коп.) за основним платежем та у розмірі 800883,50 грн. (вісімсот тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 50 коп.) за штрафними (фінансовими) санкціями.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити Дочірньому підприємству "ШРБУ №100" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 5423018) документально підтверджені судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. згідно квитанції від 27.08.2015 за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 29.03.2016