Справа № 344/2277/14-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 квітня 2016 року м. Київ К/800/9953/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, управління Держкомзему в м. Івано-Франківську, реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:

визнати незаконним та скасувати рішення Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 01.03.2013 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0451 га, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства в землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 ОСОБА_2;

зобов'язати відділ Держземагенства у м. Івано-Франківську провести зміни в Державному земельному кадастрі;

зобов'язати Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції внести зміни в Державному реєстрі прав.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним (незаконним) та скасовано рішення Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 01.03.2013 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0451 га, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства в землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого 24.01.2013 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В., ОСОБА_2 отримала у власність земельну ділянку площею 0,0481 га, розташовану по АДРЕСА_1, яка належала дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 05.02.2007.

24.01.2013 ОСОБА_2 отримала витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку.

18.02.2013 за заявою ОСОБА_2 частину вказаної земельної ділянки площею 0,003 га виділено з її власності для розширення дороги.

Рішенням Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 01.03.2013 затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0451 га, цільове призначення якої змінюється із земель для ведення особистого селянського господарства в землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 (присадибна ділянка).

Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалюючи в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1,3 статті 20 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Нормами частини 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій» визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до частини 3 вказаної статті Закону проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в обов'язковому порядку включають акт приймання-передачі межових знаків на зберігання лише у разі формування земельної ділянки.

Враховуючи те, що в даному випадку проект землеустрою розроблявся для зміни цільового призначення земельної ділянки, апеляційний суд прийшов до висновку щодо відсутності обов'язку погодження межових знаків та складання акту приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Крім того, судом апеляційної інстанції вказано на те, що оскаржене рішення сільської ради стосується виключно ОСОБА_2, оскільки змінює лише цільове призначення земельної ділянки, не змінюючи при цьому її розмір, конфігурацію, межові знаки.

Порушень особистих прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1, за захистом яких вона звернулась до суду, не вбачається.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока