Справа № 818/363/16
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р. Справа №818/363/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Гелети С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, третя особа - головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі - відповідач, ТУ ДСА в Сумській області), третя особа - головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області (далі - ГУ ДКСУ у Сумській області), в якому просить визнати протиправними дії ТУ ДСА в Сумській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та зобов'язати ТУ ДСА в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років тощо).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює в Шосткинському міськрайонному суді на посаді судового розпорядника. Дана посада відноситься до 6 категорії посад державних службовців. Всупереч ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 26.10.2014 року) та ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата в належному розмірі, встановленому вказаними законодавчими актами.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві справу просила розглядати без її участі.

Відповідач проти позовних вимог заперечував та зазначив, що в розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів, а ТУ ДСА в Сумській області розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України, яким встановлюються бюджетні призначення. Тобто ТУ ДСА в Сумській області не наділено правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок заробітної плати позивача. Пунктом 59 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року статтю 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено абзацом другим, яким визначено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців. Аналогічну норму містить ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд". Реалізація вказаних законодавчих положень була б можлива в разі виконання Кабінетом Міністрів України вимог в частині упорядкування оплати праці працівників апаратів судів. Однак відповідна постанова прийнята урядом лише 02.09.2015 року та набрала чинності 09.09.2015 року. Таким чином до 09.09.2015 року у ТУ ДСА в Сумській області не було підстав нараховувати та виплачувати позивачу заробітну плату відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції від 26.10.2014 року та відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій розгляд справи просив перенести в зв'язку із службовою зайнятістю працівника, який представляє інтереси ТУ ДСА в Сумській області та неможливістю направити в судове засідання іншого представника.

Суд відмовляє в задоволенні вказаної заяви, оскільки відповідачем не надано належних доказів неможливості явки представника ТУ ДСА в Сумській області в судове засідання, а також не надано доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника.

Представник третьої особи - ГУ ДКСУ у Сумській області, в судове засідання не з'явився, до суду подав письмовий відзив, в якому зазначив, що механізм виплати заробітної плати працівників апаратів судів визначається зокрема Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Головне управління не здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам судів та не має жодних зобов'язань перед позивачем.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02.01.2008 року № 2 ОСОБА_1 призначено на посаду судового розпорядника Шосткинського міськрайонного суду (а.с.6). Вказане також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.8-18).

Згідно п. 6 розпорядження Кабінету Міністрів України "Про віднесення посад працівників апарату судів загальної юрисдикції до відповідних категорій посад державних службовців " посада судового розпорядника віднесена до шостої категорії посад державних службовців.

Листом від 14.05.2015 року № 04-3313/15 ТУ ДСА в Сумській області відмовило в затвердженні змін до штатного розпису Шосткинського міськрайонного суду з урахуванням окладів працівників апарату суду, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (а.с.7).

Невиплата ТУ ДСА в Сумській області заробітної плати позивачу в розмірі, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів", стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції від 07.07.2010 року) передбачено, що розмір заробітної плати, зокрема, працівників апаратів судів визначається законом.

Водночас відповідно до ст. 149 вказаного Закону правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу".

У свою чергу, за змістом ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведених правових положень Кабінет Міністрів України затвердив Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату вищих спеціалізованих судів, Схему посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих спеціалізованих судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 44-47 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 700).

При цьому, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 482, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати, яка, в свою чергу згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" становила 1218,00 грн.

З огляду на викладене, особи, які в 2014 році займали посади державних службовців, мали право на посадовий оклад у розмірі 1218,00 грн.

14.10.2014 року прийнято Закон України "Про прокуратуру", який набрав чинності 26.10.2014 року, п. 5 Прикінцевих положень якого внесено зміни до ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та доповнено її новим абзацом другим, відповідно до якого розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду; посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Таким чином, з 26.10.2014 року за працівниками апаратів судів було визнано право на посадові оклади у нових (підвищених) розмірах.

Абзацом 2 підпункту 1 і абзацом 3 підпункту 2 пункту 13 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк - внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Водночас у Державному бюджеті України були відсутні кошти на фінансування посадових окладів у таких розмірах, а правові акти, видані на виконання Державного бюджету (кошториси, щомісячні розписи видатків тощо), не передбачали фінансового механізму реалізації згаданого права.

Абзац 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру" був прийнятий після прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". За загальноприйнятим у праві прийомом із усунення колізій між однопредметними законодавчими актами закон, що прийнятий пізніше, має пріоритет над законом, прийнятим раніше. Відтак, перший із названих Законів має пріоритет над другим. А отже, з огляду на принцип законності (пріоритет закону на підзаконними актами) правові акти, що прийняті на виконання Закону про Державний бюджет України на 2014 рік і суперечать Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосуванню не підлягають.

Таким чином, взявши на себе обов'язок із виплати посадових окладів у підвищених розмірах, але при цьому не внісши необхідних змін до закону про Держаний бюджет, держава допустила недобросовісність. Оскільки у відносинах виконання цього обов'язку державу представляють органи Державної судової адміністрації, то саме вони повинні нести відповідальність від імені держави.

Тобто з 26.10.2014 року працівники апаратів судів мають право на посадові оклади у розмірах, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру".

Виходячи з правової позиції, наведеної в постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 року та висловленої Європейським судом з прав людини в рішенні від 08.11.2005 року у справі "Кечко проти України", це право підлягає реалізації і захисту незважаючи на те, що Законом про Державний бюджет України на 2014 рік видатків на ці потреби не було передбачено.

З 01.01.2015 року набрали чинності Закон України від 28.12.2014 року № 79-VIII, яким внесено зміни до Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2456-VI, та Закон України від 28.12.2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік", якими встановлено, що норми і положення ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, Бюджетний кодекс України із змінами і Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" по-іншому врегульовували відносини в частині визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів і, враховуючи, що ці закони були прийняті 28.12.2014 року, тобто пізніше, ніж Закон України "Про прокуратуру", то вони мають пріоритет у застосуванні.

Проте делеговане Кабінету Міністрів України з 1 січня 2015 року повноваження щодо визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів Уряд виконав лише у вересні 2015 року, прийнявши постанову від 02.09.2015 року № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (набрала чинності 09.09.2015 року), якою внесено зміни в постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 шляхом затвердження нової схеми посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів залежно від місячного посадового окладу (коефіцієнту від місячного посадового окладу) судді місцевого суду.

З 29.03.2015 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд", яким Закон України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII закріплено аналогічну норму про те, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Наведене положення не передбачає повноважень Кабінету Міністрів України щодо регулювання розміру посадових окладів працівників апаратів судів.

Підпунктом 2 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити в межах своїх повноважень перегляд та скасування нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

02.03.2015 року, тобто після прийняття Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", був прийнятий Закон України № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Підпунктом 12 п. 1 Закону № 217-VIII з абз. 3 п. 9 Закону про Державний бюджет України на 2015 рік було виключено посилання на ч. 3 ст. 69, ст. 129, ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зберігши при цьому загальне посилання на положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Внісши такі зміни, законодавець фактично повторно прийняв абз. 3 п. 9 Закону про Державний бюджет України на 2015 рік, яким Кабінету Міністрів України делеговано право визначати розмір посадових окладів працівників апаратів судів.

Проте Закон України від 02.03.2015 року № 217-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" набрав чинності з 13.03.2015 року, а Закон України від 12.02.2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" - з 29.03.2015 року, тому останній із названих законів почав справляти вплив на розмір посадових окладів працівників апаратів судів з урахуванням положення абзацу третього пункту 9 Прикінцевих положень Закону про Державний бюджет України на 2015 рік: розмір окладів визначався безпосередньо Законом України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок про те, що з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатись відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29.03.2015 року по 09.09.2015 року - відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Крім цього, у цій же справі Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, дана правова позиція повністю відповідає Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 3 "Про Довідку щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів", згідно висновку якої до 26.10.2014 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 268, але не менше місячної мінімальної заробітної плати - 1218 гривень. З 26.10.2014 року по 28.03.2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру". З 29 березня по 8 вересня 2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд". З 09.09.2015 року посадові оклади працівників апарату судів мали виплачуватися у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 644.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ТУ ДСА в Сумській області, третя особа ГУ ДКСУ у Сумській області щодо визнання протиправними дій ТУ ДСА в Сумській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та зобов'язання ТУ ДСА в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що при перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 слід виходити з підвищеного розміру посадового окладу, а розмір інших доплат, надбавок і премій, які входять до структури заробітної плати, визначити в межах затвердженого фонду оплати праці.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, третя особа - головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно, відповідно до ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та за період з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року, відповідно до ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", та здійснити її в повному обсязі відповідні виплати з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Гелета