Справа № 2-а-57/11/2107
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2011 р.Справа № 2-а-57/11/2107

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Хоменко В.Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 10 січня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Генічеського районі Херсонської області про визнання рішення протиправним та зобовязання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про зобовязання нарахувати та виплатити соціальну допомогу як дитині війни за період з січня 2006р. по 31 грудня 2010 рік у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»..

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 10 січня 2011 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячне недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», за період часу з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 24.12.2010 року, з урахуванням фактично сплаченої щомісячної грошової державної соціальної допомоги в зазначених періодах в розмір 10%.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку вказаного підвищення, а також на те, що підвищення до пенсії позивача здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач має статус дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на щомісячне підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Вищезазначені обставини не оспорювались в суді першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції правильно визнав право позивача на підвищення пенсії за 2007, 2008, 2009 та 2010 років відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але не врахував строки звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 24 грудня 2010 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав.

Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку, що права позивача підлягають захисту з 24 червня 2010 року, що не було встановлено судом першої інстанції.

Вирішуючи справу судом першої інстанції правильно встановлено, що у 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, та на які посилається апелянт, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону.

Також, є необгрунтованими твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за таких обставин, судове рішення відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області - задовольнити частково.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 10 січня 2011 року скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 24.06.2010 року по 24.12.2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3