Справа № 591/8349/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р. Справа № 591/8349/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

02.12.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправною відмову відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Сумах (далі - відповідач, пенсійний орган, УПФУ, зараз відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1055 - Сумське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області) у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з включенням відповідно до законодавства до складу заробітної плати для її обчислення фактично нарахованих і виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок, починаючи з дня її призначення - з 01.08.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що з 01.08.2009 року відповідачем їй призначена пенсії за віком на умовах Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% заробітної плати державного службовця. Для обчислення розміру заробітної плати до пенсійного органу нею надавалась довідка до якої не були включені виплати, що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії - суми щорічних допомог на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

18.11.2015 року вона подала до пенсійного органу заяву про проведення перерахунку пенсії разом з довідкою про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 90 від 09.11.2015 року (далі по тексту Довідка № 90 від 09.11.2015 року) в якій визначені «інші доходи» - суми щорічних допомог на оздоровлення та суми індексації заробітної плати. Однак в проведенні перерахунку пенсії відповідачем безпідставно відмовлено.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що позивач всупереч положень ст. 44 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до пенсійного органу із заявою встановленого зразку про перерахунок пенсії не зверталась. На звернення позивача від 18.11.2015 року відповідачем була надана відповідь згідно із Законом України «Про звернення громадян». За відсутності рішення УПФУ про відмову в проведенні перерахунку пенсії позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, наданих у засіданні суду 05.04.2016 року, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 43 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за N 1566/11846, (надалі Порядок в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до Порядку N 22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Пунктом 1.7 Порядку встановлено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Зазначені приписи Порядку кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 44 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.08.2009 року перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком, що призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» у загальному розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі (ч. 1, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) на підставі Довідки № 47 від 27.08.2009 року (а.с. 61).

18.11.2015 року позивач разом із заявою про проведення перерахунку пенсії довільного зразку надала відповідачу Довідку № 90 від 09.11.2015 року (а.с. 57).

За приписами ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-1У документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Рішенням пенсійного органу № 196539 від 20.11.2015 року в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 64).

Рішення відповідача обґрунтовано приписами п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», які передбачають скасування з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно, зокрема, до Закону України «Про державну службу».

Про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивач повідомлена пенсійним органом листом від 23.11.2015 року № 554/Р (а.с. 6).

Абзацом 2 п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Зважаючи на те, що в листі відповідача від 23.11.2015 року № 554/Р відсутнє посилання на прийняте рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1, обставини справи, у сукупності з фактом надання до суду апеляційної інстанції рішення УПФУ від 20.11.2015 року № 196539 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що фактично, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав з вимогою визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця, позивач оскаржує рішення відповідача від 20.11.2015 року № 196539.

Вищезазначені обставини залишені судом поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, що відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року в частині, якою судом відмовлено в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії.

Колегія суддів зазначає, що на момент вирішення спору регулювання порядку призначення пенсій з коштів Пенсійного фонду здійснювалось відповідно до Закону № 1058-1У.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-1У, п.п. 1, п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що пункт 4.3 Порядку доповнено абзацом шостим згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року N 13-2 (зміни набрали чинності 08.09.2015 року).

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший.

Отже, абзац шостий пункту 4.3 Порядку не визначає порядок підписання рішень пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії. При цьому, колегія суддів звертає увагу на приписи ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-1У, які встановлюють, що пенсійний орган приймає рішення як про перерахунок пенсії, так і про відмову в перерахунку пенсії.

Суду відповідачем не надано беззаперечних доказів щодо повноважень працівників пенсійного органу на прийняття та підписання рішення від 20.11.2015 року № 196539.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення відповідача від 20.11.2015 року № 196539 про відмову в перерахунку пенсії позивача не відповідає критеріям, встановленим п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Вищезазначені обставини залишені судом поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, що відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року в частині, якою судом відмовлено в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії.

Частиною 2 ст. 11 КАС України встановлено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням суті позовних вимог ОСОБА_1 та вищенаведених обставин справи, положень ч. 4 ст. 195 КАС України, колегія суддів визначається про достатність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 11 КАС України та прийняття рішення про зобов'язання відповідача повторно розглянути звернення позивача від 18.11.2015 року.

Заперечення пенсійного органу щодо відсутності підстав розгляду звернення позивача ОСОБА_1 від 18.11.2015 року у зв'язку з неподанням позивачем заяви про перерахунок пенсії встановленого зразку та не здійснення реєстрації цієї заяви в журналі реєстрації рішень, спростовуються фактом розгляду цього звернення відповідачем 20.11.2015 року саме в порядку, встановленому ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-1У, тобто з прийняттям відповідного рішення.

Колегія суддів також зазначає, що здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зокрема ч. 5 ст. 45, п. 4.3 Порядку № 22-1).

При цьому, п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Окрім того колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення ОСОБА_1 пенсії) визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» постановою Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11 затверджені форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що довідку про складові заробітної плати за формою, передбаченої зазначеною постановою (№ 90 від 09.11.2015 року), позивач надала до пенсійного органу тільки 18.11.2015 року.

Таким чином, за відсутності у відповідача на час призначення пенсії відповідної довідки про заробітну плату позивача (щодо матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати) пенсійний орган не мав можливості здійснити врахування цих виплат при обчисленні розміру пенсії позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок раніш призначеної їй пенсійним органом пенсії з включенням до складу заробітної плати для її обчислення зазначених складових.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати по справі відносяться на рахунок Держави.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 41 ч. 1, 55, 94, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року скасувати в частині, якою відмовлено в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Суми у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з включенням відповідно до законодавства до складу заробітної плати для її обчислення фактично нарахованих і виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з прийняттям нового судового рішення, яким позовну вимогу задовольнити частково:

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сумах від 20 листопада 2015 року № 196539 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 18 листопада 2015 року.

В задоволені позовної вимоги в іншій частині - відмовити.

В іншій частині постанову Зарічного районного суду м. Суми від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Ю.М. Філатов

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15 квітня 2016 року.