Справа № 344/12465/15-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/41/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивача ОСОБА_1 , його представника Мельчин Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:
в позові вказано, що 03/07/2015 р. позивач завіз на митну територію України автомобіль «Опель Кампо» із реєстрацією Республіки Польща на прохання військовослужбовців 93 механізованої бригади. 07/08/2015 р. ОСОБА_2 ухвалив постанову, якою наклав стягнення в сумі 8500 гривень на позивача за порушення митних правил. Із вказаних підстав позивач просив суд скасувати зазначену постанову.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені.

Представник відповідача надіслав до суду письмове заперечення проти позову.

Судом встановлено наступні обставини.

07/08/2015 р. в.о. начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. ухвалив постанову, якою наклав стягнення в сумі 8500 гривень на позивача за порушення митних правил з тих підстав, що 03/07/2015 р. позивач ввіз в Україну спірний транспортний засіб, та в наступному в строк через 5, 10 днів не вивіз його з території України, не перебуває на обліку в консульській установі за межами України, не надав доказів щодо наявності поважних причин для невиконання обов`язку щодо вивезення спірного транспортного засобу.

20/07/2015 р. головний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Блискун Я.І. склав протокол про порушення митних правил №1553/20909/15, відповідно до якого ОСОБА_1 позивач ввіз в Україну спірний транспортний засіб, та в наступному в строк через 5, 10 днів не вивіз його з території України, не перебуває на обліку в консульській установі за межами України, не надав доказів щодо наявності поважних причин для невиконання обов`язку щодо вивезення спірного транспортного засобу.

Від надання пояснень під час складення протоколу позивач відмовився, пояснень щодо причин порушення митних правил та доказів на їх підтвердження позивач не надав.

08/05/2015 р. ТВО командира в/ч пп НОМЕР_1 видав довідку ОСОБА_3 про те, що він з 20/04/2015 р. бере участь в АТО на території Донецької області. відповідно до довідки від 15/04/2014 р. ОСОБА_3 перебуває на службі з підстав мобілізації у військовій частині польова пошта В2830.

29/06/2015 р. ГО «Зунр» звернулась до в.о. начальника Львівської митниці з листом щодо сприяння у ввезенні спірного транспортного засобу.

Так, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 КАС України суд може допитати свідка безпосередньо або допит свідка може бути доручено іншому суду. Однак позивач та його представник не просили суд про допит будь-яких представників Міністерства оборони України в якості свідків щодо обставин передання їм транспортного спірного засобу на баланс вказаного міністерства.

Позивач надав суду копії двох листів подяки.

Однак відповідно до п. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Тому надані позивачем пояснення фізичних осіб у формі подяки не можуть бути доказом в цій справі.

Так само позивач не надав суду доказу прийняття будь-якою військовою частиною спірного транспортного засобу та постановлення його на баланс Міністерства оборони.

Також позивач не надав суду доказу постановлення спірного транспортного засобу на облік транспортних засобів, що використовуються для потреб АТО.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В судовому засіданні позивач та його представник не заперечили тієї обставини, що позивачем ввезено спірний транспортний засіб в порядку та з правових підстав його транзиту.

Відповідно до заперечення відповідача на позов позивач не звертався до відповідача із заявами про продовження строку перебування спірного транспортного засобу на митній території України, під митним контролем.

Відповідно до ст. ст. 90, 93, 102 Митного кодексу України, наказу ДМСУ від 17/11/05 р. №1118 спірний транспортний засіб перебуває під митний контролем, позивач зобов`язаний виконати обов`язок щодо його цільового використання та повернення, доставлення в митний орган призначення.

Відповідно до гл. 55 МК України поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених в МК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 410 МК України перевищення встановленого в ст. 95 МК України строку доставки товару більше ніж на 10 діб, їх втрата тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час складення протоколу позивач відмовився від надання пояснень та доказів на їх обґрунтування, не надав інформацію та докази про передання транспортного засобу у військову частину Міністерства оборони.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється військовими комісаріатами на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, які оформлюються розпорядженнями.

Приймання-передача таких транспортних засобів здійснюється на основі актів-приймання передачі.

Разом з цим відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В п. 1 ст. 71 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ в справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року сама можливість існування двох точок зору на один предмет спору не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно.

За вказаних обставин позов позбавлений належних правових підстав, а тому він є необґрунтованим, заснований на припущеннях позивача, а тому не підлягає до задоволення.

Відмова позивача від надання відповідачу пояснень та доказів наявності передбачених законом поважних причин для врахування під час складення протоколу та постанови відповідача вказує на те, що позивач намагається уникнути несприятливих для нього наслідків накладення адміністративного стягнення і не свідчить про порушення відповідачем прав позивача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними їх правами.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В :
в позові ОСОБА_1 про скасування постанови від 07/08/2015 р. в.о начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчук Л.І. про накладення штрафу, відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання сторонами його копії.

Головуючий суддя Бородовський С.О.