Справа № 2а-580/10
Суддя: Горегляд О.І.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року м.Кузнецовськ

о 17 годині 05 хвилин

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі: головуючого - судді Горегляд О.І., з участю:

- секретаря судового засідання - Бедик Н.Л.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання неправомірною відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії, про зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, як інваліду третьої групи, згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі, не меншому шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 25 лютого 2010 року і довічно, та про зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії, як інваліду третьої групи, згідно з ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25 лютого 2010 року і довічно. Такі вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона належить до першої категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи. Згідно доводів позивачки на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких, на її думку, повинен визначатися, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З наведених підстав ОСОБА_1 просить суд задоволити позов, визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в проведенні перерахунку пенсії у відповідності до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25 лютого 2010 року і довічно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вказані позовні вимоги та просила суд їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 не визнала позовних вимог ОСОБА_1 та просила суд відмовити в задоволенні позову. Згідно доводів представника відповідача нарахування і виплата пенсії позивачці здійснюється управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області згідно з діючим законодавством України. Заперечення відповідача та його представника проти позовних вимог ОСОБА_1 грунтуються на ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановах Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року і №654 від 16 липня 2008 року. Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області і його представник вважають неможливим застосування в даному випадку мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в силу дії ч.З ст.28 цього ж Закону.

Заслухавши пояснення позивачки і представника відповідача та дослідивши доказу справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали -внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорій 1, 2, 3 та 4, це зокрема: державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам третьої групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст.54 наведеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серії А №423545, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 25 квітня 2006 року. Із довідки-висновку Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №145757 від 31 березня 2009 року та експертного заключення Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК №345 від 07 квітня 2006 року слідує, що позивачку визнано інвалідом третьої групи за захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, довічно.

Із посвідчення серії АГ №555387, виданого управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області 26 квітня 2006 року, та пенсійної справи №115985 слідує, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області. З 11 жовтня 2005 року згідно заяви №645 від 31 жовтня 2005 року вперше їй була призначена пенсія по інвалідності в зв'язку із загальним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В подальшому з 01 січня 2008 року ОСОБА_1 на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена пенсія по інвалідності згідно із її заявою №92 від 28 січня 2008 року та довідки-висновку Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №103231 від 18 квітня 2006 року, як інваліду третьої групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №115985 від 29 січня 2008 року. З 01 квітня 2009 року позивачці перераховано пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в зв'язку із зміною даних про її інвалідність відповідно до довідки-висновку Рівненської обласної спеціалізованої онкорадіологічної МСЕК серії РВН №145757 від 31 березня 2009 року, як інваліду третьої групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, про що свідчить розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №115985 від 15 квітня 2009 року. Вказаний вид пенсії ОСОБА_1 отримує з 01 січня 2008 року по теперішній час, що підтверджується розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області №115985 від 29 січня 2008 року, №115985 від 14 жовтня 2008 року, №115985 від 15 квітня 2009 року, №115985 від 05 серпня 2009 року, №115985 від 01 червня 2010 року, №115985 від 12 жовтня 2010 року.

Вказані матеріали пенсійної справи №115985 також свідчать, що на підставі ст.ст.49, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач призначив ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду третьої групи, інвалідність якого має причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Проте, розмір державної і додаткової пенсій, призначених позивачці, обчислений відповідачем згідно з постановами Кабінету Міністрів України України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28 травня 2008 року і «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16 липня 2008 року, про що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області вказало в поданих письмових запереченнях проти позову.

Відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягали ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Помилковою є позиція відповідача про неможливість застосування в даному випадку ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в силу положень ч.З ст.28 вказаного Закону, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в- реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Для здійснення такого перерахунку пенсії непотрібне звернення пенсіонера, так як цей перерахунок пенсії має проводити орган Пенсійного фонду України відповідно до вимог діючого законодавства України з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачці має визначатись, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та її виплата ОСОБА_1 повинні проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність-рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області допустило протиправну бездіяльність, так як не здійснило перерахунку і виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Представником відповідача не доведено, що допущена управлінням Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області бездіяльність є правомірною. Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах обгрунтованості заявлених вимог.

Підпунктами 12, 15 і 17 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни, відповідно до яких інвалідам III групи, віднесеним до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державна пенсія призначаються відповідно в розмірі 15 процентів і 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаним Законом також змінено статтю 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 про неконституційність цих змін, тобто з 22 травня 2008 року, діє попередня редакція ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч.І ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

Отже, слідуючи цим вимогам та положенням ч.З ст.99 КАС України, в силу яких ч.І ст.76 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" підлягає застосуванню в даному випадку, перерахунок і виплату державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 слід провести відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду третьої групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, - з 25 лютого 2010 року до теперішнього часу, тобто до 18 листопада 2010 року.

Згідно з ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття судом рішення стосовно законності чи незаконності таких дій відповідача. Так, на теперішній час суду невідомо який розмір пенсій буде встановлено законодавством України в майбутньому, невідома суду також поведінка відповідача в майбутньому щодо нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 При цьому суд також врахував, що в майбутньому можливі зміни статусу і групи інвалідності позивачки, що впливає на результат вирішення справи.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області в частині вимог щодо зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату пенсії згідно з ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно відмовити за їх безпідставністю і необґрунтованістю.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54, ч.З ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ч.І ст.2, ч.І ст.8, ч.4 ст.9, ч.ч.2, 6 ст.71, ч.І ст.158, ст.159, ч.ч.І-З ст.160, ст.ст.161-163, ч.ч.І, 2 ст.186, п.1 ч.І ст.256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, перерахунок пенсії та її виплату задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо непроведення перерахунку і виплати державної і додаткової пенсій ОСОБА_1 як інваліду 3 (третьої) групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію, як інваліду 3 (третьої) групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" -V розмірі не меншому 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, починаючи з 25 лютого 2010 року до теперішнього часу, тобто до 18 листопада 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію, як інваліду 3 (третьої) групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, згідно з ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 25 лютого 2010 року до теперішнього часу, тобто до 18 листопада 2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, заявлених до управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області щодо перерахунку і виплати пенсії в майбутньому часі, - відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду в частині присудження ОСОБА_1 суми виплат державної і додаткової пенсій у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Управлінню Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області звіт про виконання даної постанови в місячний строк в частині негайного виконання - з дня одержання її копії, а в іншій частині постанови - з дня набрання законної сили.

На постанову суду до Львівського адміністративного апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області може бути подана апеляційна скарга з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів позивачкою - з дня отримання її копії, а відповідачем - в той же строк з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд