Справа № 826/27436/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань щодо закриття провадження у справі

31 березня 2016 року м. Київ№ 826/27436/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О.,

за участю сторін:

представники позивача - Карандашов Я.О., Болтенкова Г.Г.,

представник відповідача - Глобенко Л.В.,

представник третьої особи - Сидорова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Обслуговуючого кооперативу автостоянки «Дружба» до Київської міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства «Київпастранс» про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Обслуговуючий кооператив автостоянки «Дружба» (далі - позивач) до Київської міської ради (далі - відповідач), за участю третьої особи - Комунального підприємства «Київпастранс» (далі - КП «Київпастранс»), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного контролю за виконанням рішення від 15.12.2011 №944/7180, яка мала наслідком протиправне виготовлення КП «Київпастранс» правовстановлюючих документів та укладання договору оренди земельних ділянок за адресою: м. Київ, вул. Микитенка, 6-8 до моменту виконання п. 4 вищевказаного рішення, зокрема, перенесення існуючої автостоянки «Дружба»;

визнати протиправними дії відповідача щодо виготовлення (складання) та видачі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (площею 0,3346 га, яка розташована на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер :66:032:0029), виданого 15 жовтня 2012 року КП «Київпастранс» на підставі рішення Київської міської ради від 15.12.2011 № 944/7180;

визнати протиправними дії Київської міської ради щодо виготовлення (складання) та видачі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (площею 1,6931 га, яка розташована на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер :66:032:0028), виданого 15 жовтня 2012 року КП «Київпастранс» на підставі рішення Київської міської ради від 15.12.2011 № 944/7180;

визнати протиправними дії Київської міської ради щодо укладання з КП «Київпастранс» договору оренди земельної ділянки (площею 17601 га, яка розташована на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер :66:032:0030), посвідченого 06 серпня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф. І. за реєстровим № 5746.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем передано в користування КП «Київпастранс» земельну ділянку, якою фактично користується позивач.

З матеріалів справи вбачається, що розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відповідно до статей 92, 93, 123, 124 Земельного кодексу України, Київська міська рада прийняла рішення від 15.12.2011 № 944/7180 «Про надання та передачу комунальному підприємству «Київпастранс» земельних ділянок для реконструкції лінійно-диспетчерської станції, перенесення споруд маслогосподарства з прибудовою торговельно-складських приміщень та будівництвом паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6 - 8 у Дніпровському районі м. Києва».

Пунктом 2 вказаного Рішення вирішено надати КП «Київпастранс», за умови виконання пункту 4 цього рішення, в постійне користування земельні ділянки загальною площею 2,02 га для реконструкції лінійно-диспетчерської станції, перенесення споруд маслогосподарства з прибудовою торговельно-складських приміщень та будівництвом паркінгу на вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва у зв'язку із закріпленням за ним майна на праві повного господарського відання (наказ Головного управління з питань майна від 10.04.2002 № 30), з них:

- ділянку № 1 площею 1,69 га, зокрема площею 0,30 га - за рахунок земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 № 925 «Про відведення земельної ділянки трамвайно-тролейбусному управлінню виконкому міськради для будівництва маслогосподарства та тягової підстанції в Дніпровському районі»; площею 1,39 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування;

- ділянку № 2 площею 0,33 га, зокрема площею 0,09 га - за рахунок земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 925 «Про відведення земельної ділянки трамвайно-тролейбусному управлінню виконкому міськради для будівництва маслогосподарства та тягової підстанції в Дніпровському районі»; площею 0,24 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На підставі рішення від 15.12.2011 № 944/7180, між Київською міською радою та КП «Київпастранс» укладено договір оренди земельної ділянки від 06.08.2012, згідно з яким Орендодавець за Актом приймання-передачі передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором.

Також, на підставі рішення від 15.12.2011 № 944/7180 відповідачем видано третій особі Державні акти на право постійного користування земельною ділянкою від 15.10.2012 на вказані вище земельні ділянки по вул. Івана Микитенка, 6-8 у Дніпровському районі м. Києва.

Позивач вважає, що відповідачем передчасно передано третій особі в постійне користування земельну ділянку, якою фактично користуються члени Обслуговуючого кооперативу автотранспорту «Дружба», без виконання пункту 4 рішення відповідача від 15.12.2011 № 944/7180, оскільки фактичне передавання земельної ділянки в постійне користування та оренду було можливе лише після вирішення питання існуючої автостоянки «Дружба».

Частиною 2 статті 4 Земельного кодексу України визначено, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Так, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно зі статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 172 цього Кодексу встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Міська рада у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, міська рада відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Враховуючи викладене, вбачається, що у спірних правовідносинах, які склалися між сторонами, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин та не здійснював владних управлінських функцій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 01 жовтня 2013 року № 21-345а13.

Водночас, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність, користування чи оренду, (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 21-493а14.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників, суд дійшов висновку що даний позов не підсудний Окружному адміністративному суду міста Києва.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі № 826/27436/15 за позовом Обслуговуючого кооперативу автостоянки «Дружба» до Київської міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства «Київпастранс» про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій.

Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.04.2016 року.

Суддя В.П. Шулежко