Справа № 803/1231/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2016 р. м. Київ К/800/51225/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Луцької районної державної адміністрації Волинської області, в якому просив: визнати протиправними дії Луцької районної державної адміністрації Волинської області в частині видання розпорядження від 08 травня 2014 року №37-ос «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року №22-ос»; зобов'язати Луцьку районну державну адміністрацію Волинської області нарахувати і виплатити ОСОБА_4 надбавку за високі досягнення у праці в розмірі, визначеному розпорядженням голови райдержадміністрації від 18 березня 2014 року №22-ос, за період з 12 травня по 30 вересня 2014 року; зобов'язати відповідача провести перерахунок всіх послідуючих після 12 травня 2014 року по день його звільнення з займаної посади виплат, при розрахунку яких враховується надбавка за високі досягнення в праці, виплатити недоотримані кошти та провести уточнений розрахунок розміру його середньої заробітної плати (доходу).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року, адміністративний позов ОСОБА_4 до Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині визнання протиправними дій Луцької РДА щодо видання розпорядження від 08 травня 2014 року №37-ос «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року №22-ос» залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з даною вимогою.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням голови Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 18 березня 2014 року №22-ос «Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6» з 01 квітня 2014 року ОСОБА_4 була встановлена надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років.

Розпорядженням голови Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 08 травня 2014 року №37-ос «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року № 22-ос» визнано таким, що втратило чинність з 12 травня 2014 року розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2014 року №22-ос «Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6». При підготовці вказаного розпорядження була допущена описка в даті розпорядження, яке втратило чинність, замість 18 березня 2014 року вказано 20 березня 2014 року.

01 жовтня 2014 року розпорядженням голови Луцької районної державної адміністрації Волинської області №105-ос «Про встановлення надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_4, ОСОБА_5» позивачу з 01 жовтня по 31 грудні 2014 року була встановлена надбавка за високі досягнення у праці в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця та вислугу років.

Розпорядженням голови Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 03 березня 2015 року ОСОБА_4 звільнений з займаної посади за угодою сторін.

Вважаючи, що йому безпідставно з 12 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року була припинена виплата надбавки за високі досягнення у праці, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що встановлення надбавок за показники у роботі є правом, а не обов'язком керівника.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів визначаються Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - постанова КМУ № 268).

Відповідно до підпункту «в» пункту 2 постанови КМУ № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років.

Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється на термін виконання цієї роботи. Надбавка за високі досягнення у праці встановлюється за якісне виконання своїх обов'язків, враховуючи ініціативу та особистий вклад в загальні результати роботи.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується (абзац 5 підпункту «в» підпункту 1 пункту 2 постанови КМУ № 268).

Тобто, вказане право пов'язується не з бажанням керівника на свій розсуд установлювати, скасовувати чи знімати надбавки, а з певними обставинами, визначеними чинними нормативними актами. При цьому, надбавка за високі досягнення у праці скасовується або розмір її зменшується лише у випадках несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни.

Надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливих робіт відноситься до заробітної плати державних службовців, адже, як зазначено у частині другій статті 33 Закону № 3723-ХІІ, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, до яких згідно із частиною п'ятою вище згаданої норми відносяться надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи.

Нарахування і виплата заробітної плати є обов'язком керівника, проте при її визначенні, в даному випадку надбавки, враховуються певні досягнення у праці, виконання особливо важливої роботи.

Проте, суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи даний спір, вимог наведених вище законодавчих актів не врахували та не з'ясували чи існували на час прийняття оскаржуваного розпорядження обставини, які б давали відповідачу підстави для невиплати надбавки за високі досягнення у праці, яку отримував позивач, чи її скасування або зменшення розміру.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало