Справа № 568/237/16-а
Суддя: Прачук Л. І.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №568/237/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя: Прачук Л.І.

При секретарі судового засідання: Гуменюк Г.В.

розглянувши у скороченому провадженні в м.Радивилів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі про визнання дій протиправними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату пенсії

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 14.02.2013 року вийшла на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Управлінням Пенсійного фонду України в Радивилівському районі їй нараховано пенсію в розмірі 2595 грн.66 коп.

Її пенсія державного службовця обчислювалась і нарахована із розрахунку 80% нарахованої і виплаченої їй заробітної плати, виходячи з наявного у неї стажу державної служби .

Проте позивач вважає, що відповідач при нарахуванні пенсії порушив її права і безпідставно не врахував при розрахунку розміру пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати.

Просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі щодо перерахунку та виплаті їй пенсії з 14.02.2013 року, без врахування одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі здійснити нарахування та виплату їй пенсії державного службовця (згідно чинного законодавства станом на 14.02.2013 року, щодо обрахування розміру пенсії 80% від заробітної плати державного службовця) починаючи із 14.02.2013 року, з врахуванням одержаних сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на роціально-побутові потреби та сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову посилається на наступне:

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХГІ «Про державну службу» (в редакції на момент виходу на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 (із змінами) «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» абз.1п.1 якого передбачено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором особи, що звернулася за пенсією, за будь-які 24 календарних місяці такої роботи поспіль перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Ці виплати враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, премій та інших надбавок. Відповідачем не врахована матеріальна допомога на оздоровлення та соціально- побутові потреби та індексація заробітної плати при обчисленні пенсії, які входять в складові заробітної плати, що на її думку, суперечить чинному пенсійному законодавству, зокрема ст. ст. 37, 33 п.2, 35 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу", ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2,33 Закону України «Про оплату праці».

Згідно ч. 6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно п. 2.3.3 ст.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. 5,

зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (№1282- XII від 03.07.1991 року) передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Тому вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально побутові потреби входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій в ч.6 якої передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат,доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (від 9 липня 2003 року № 1058-ІV )визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу(заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нарахрвані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, матеріальна допомога на оздоровлення та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Просить суд прийняти до уваги судову практику Верховного суду України в справах щодо ідентичних правовідносин в тій частині, що перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, суд приходить до висновку, що для вирішення спірних правовідносин в справі підлягають застосуванню саме такі спеціальні норми, що визначають виплати/доходи/для обчислення пенсії, зокрема ст.41 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин с загальними.

А також те, що матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, суми виплат пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, надані всім або більшості працівників на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включені до складу заробітної плати державного службовця і не враховані при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права відповідачем. , надання переваги положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Закону України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» №137-У14.09.2006 року усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Просить захистити її порушене право шляхом визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень з одночасним відновленням права, шляхом зобов'язання відповідача до проведення перерахунку та виплати її пенсії по Закону України «Про державну службу» з урахуванням «інших виплат» - матеріальної допомоги на оздоровлення, сум виплат, пов'язаних із індексацією заробітної плати працівників, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Справу просить розглянути в письмовому провадженні за її відсутності.

Відповідач в особі начальника Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі ОСОБА_2 позову не визнав і надіслав до суду заперечення на позов.

Заперечення мотивує наступним:

Позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з 14 02.2013 року на підставі її заяви від 14.02.2013 року.

10.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ з заявою щодо врахування для обчислення пенсії довідки ДІСГ в Рівненській області №05/348 від 25.02.2016 року.

Відповідно до ст.45 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш ранього строку. Згідно п.4 цієї ж статті передбачається що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1ст. 35, ч.2ст. 38, ч.3ст. 42 і ч.5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з період з числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Натомість позивач, у своїх вимогах, просить здійснити перерахунок з дня призначення пенсії, а саме з 14.02.2013 року.

Також просить суд врахувати, що позивач із заявою про проведення їй перерахунку пенсії по Закону України «Про державну службу» звернулася 10 березня 2015 року, а відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 пенсії в порядку та на умовах, визначених указаним вище Законом з 01 червня 2015 року не призначаються і раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Прс прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Конституцією України не встановлено пріоритету застосування того чи іншого закону. А тому при вирішенні цих питання слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до ст.З7-1 Закону України «Про державну службу» визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто процедура призначення та перерахунку пенсії є різні за змістом і механізмом їх проведення.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року дію норм Закону України «Про державну службу» в частині, яка стосується пенсійного забезпечення державних службовців припинено, тобто пенсії в порядку та на умовах, визначених цим законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не переховуються.

Окрім вищезазначеного звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено враховувати при обчисленні пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальні допомоги, оскільки вони не є складовими заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсій державного службовця.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» здійснюється з урахуванням вищезазначених складових заробітної плати державного службовця.

З усього вищевказаного можна зробити висновок, що індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціальних питань, допомога на оздоровлення в даному переліку не значаться, а отже, немає підстав для включення даних доплат при перерахунку пенсії.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (з наступними змінами) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України 'Про державну службу, визначається за 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього перїо на даній роботі.

До заробітку, який враховується при обчисленні пенсії державним службовцям не включається матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної пла и оскільки ці види грошового забезпечення є одноразовою виплатою, а не складовою частиною заробітної плати, і не зазначені в переліку складових заробітної план передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

До заробітку, який враховується при обчисленні пенсії державним службовцям не включається матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати оскільки ці види грошового забезпечення є одноразовою виплатою, а не складовою частиною заробітної плати, і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу.

Згідно ч 6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи і доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Приписами ч. 7 ст. 33 Закону України „Про державну службу" умови оплати раці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Законів, визначених у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Виходячи з вищезазначених законодавчих норм вважає, що матеріальна допомога не входить до складу надбавок і доходів, а відповідно і не входить до складу заробітної плати державного службовця, а твердження позивача, що пенсія державного службовця повинна обчислюватись з будь- яких отриманих ним виплат, якщо на них нараховувались страхові внески, на думку відповідача спростовує наступним:

Ч. 2 статті 37 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що пенсія призначає ться від сум саме заробітної плати, а не будь-яких виплат. Оскільки матеріальна допомога та надбавка за спеціальне звання складу заробітної плати державного службовця не входить, то обчислення пенсії позивача з її урахуванням супи їть положенням частини 2 статті 37 Закону України „Про державну службу".

Ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що до виплати (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії суми виплат (доход і, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (до суми з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України 'Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнобов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону спростовується наступним.

Ч.І ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне стра ння» де передбачений порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії саме: «Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року станов,іі ь менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохі і за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.»

Стверджує, що підстав для застосування ст. 41 вищеозначеного закону немає, оскільки дані норми регулюють інші види пенсійних виплат.

Порядок призначення пенсії державним службовцям регламентується ст. 37.33 Закої України «Про державну службу» та постановою КМУ від 31.05.2000 року №865. а саме: «Пенсія державним службовцям призначалася у розмірі 80% (в редакції Закону до 01.04.2014 року), у розмірі 70% (в редакції Закону від 27.03.2004 року № VII), і у розмірі 60% (в редакції від 24.12.2014 року) суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове дер: не соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду зазначених норм законодавства механізм обчислення пенсій державних службовців та пенсійних виплат відповідно до Закону України №1058-IV суттєво різниться. Окрім того, норми ЗУ «Про державну службу» є нормами прямої дії, які також регулюють порядок призначення та обчислення пенсії державним службовцям.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства відповідач робить висновок, що розмір пенсійної виплати позивача обчислений відповідно до чинних нормативно- пр их актів а відтак вважає, що позовні вимоги позивача є хибними, необгрутованими, безпідставними і до задоволення не підлягають.

Стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору також заперечує посилаючись на п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року за яким Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, у звязку з чим бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік кошти на сплату судового збору передбачені не були.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши обставини справи та дослідивши подані суду докази, давши їм всесторонню правову оцінку суд прийшов до висновку , що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень. Управління Пенсійного фонду України як територіальний представницький орган Пенсійного фонду України зобов'язано керуватися у своїй діяльності лише виключно діючим законодавством України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду в Радивилівському районі і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Згідно ст..37 згаданого Закону (який діяв на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку але не більше 90% заробітної плати.

Ч.1ст.1 Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник абу уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Виходячи з наведеного дає підстави для висновку, що надбавка за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Зокрема ч.1ст.66 цього Закону передбачає, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу ), на які відповідно до Закону №1058-ІУ нараховується збір на обов»язкове державне соціальне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст..41 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до виплат, що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії, належать зокрема: суми виплат отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до змісту наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Однак відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року дію норм Закону України «Про державну службу» в частині, яка стосується пенсійного забезпечення державних службовців припинено, тобто пенсії в порядку та на умовах, визначених цим законом, не призначаються, а раніше призначені пенсії не переховуються.

В даному випадку має місце колізія права, зокрема Закон України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» суперечить нормам Закону України «Про державну службу», Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" ВСУ зазначив наступне. Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Позивач звернулася до суду з даним позовом 23.03.2016 року. Виходячи з вищевикладеного позов до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ЗУ «Про державну службу», ст.ст. 1, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.8,16,20,21,24,40,42 Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 2, 6, 9, 11, 71, 94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги постанова набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги постанова набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.І.Прачук