Справа № 802/4757/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2016 р. м. Київ К/800/20412/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі №802/4757/13-а за позовом військової частини НОМЕР_1 до Державної фінансової інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Державної фінансової інспекції у Вінницькій області про скасування пункту 1 вимоги відповідача від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю вимоги відповідача від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783 як такої, що винесена на підставі хибних висновків акту ревізії щодо порушення позивачем вимог бюджетного законодавства в частині взяття військовою частиною бюджетних зобов`язань до дати укладання договорів, які не рахувались на обліку в ГУ ДКСУ у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , за наслідками якої складено акт ревізії від 21.08.2013 № 08-07/13.

Ревізією встановлено порушення позивачем положень статті 48 Бюджетного кодексу України, положень Порядку обліку зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Державного казначейства України від 09.08.2004, положень Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309.

За результатами ревізії Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області сформовано лист-вимогу від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783, пунктом 1 якої вимагається від позивача опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень в ході проведення ревізії.

У пунктах 2-12 вимоги від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783 вказано конкретний перелік порушень, виявлених під час ревізії, та дії, які слід вжити позивачу для усунення виявлених порушень.

Вважаючи пункт 1 вимоги від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783 незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що оскаржуючи пункт 1 листа-вимоги Державної фінансової інспекції у Вінницькій області від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783, позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки даний пункт носить загальний характер щодо усунення всіх виявлених в ході ревізії порушень.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

За змістом позовної заяви, позивач просить скасувати пункт 1 вимоги від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783.

Відповідно до пункту пункт 1 вимоги від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783 від позивача Інспекцією вимагається опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень.

При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій, конкретний перелік порушень, виявлених під час ревізії, та дії, які слід вжити позивачу для усунення виявлених порушень, зазначені в пунктах 2-12 вимоги від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783, які позивачем не оскаржуються.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про той факт, що в даному випадку позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки оскаржуваний пункт вимоги носить від 25.09.2013 №03-08-28-14/6783 загальний характер та не зобов`язує позивач вчинити конкретні дії.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: