Справа № 825/601/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Чернігів Справа № 825/601/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представників позивача Бобрової О.Ю., Кузьмича Т.В.

представників відповідача Качанка О.М., ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МЛИБОР" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "МЛИБОР" (далі - ПАТ "Млибор") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС в Чернігівській області), в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 24.03.2016 № 475 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що пп.39.5.2 ст.39 Податкового кодексу України містить виключний перелік підстав для проведення позапланової перевірки, в зв'язку з чим сам факт отримання фіскальним органом звіту про контрольовані операції без наявності підстав, зазначених в пп.39.5.2.1 не може бути законною підставою для проведення перевірки з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій, як зазначено у наказі. Факт отримання звіту про контрольовані операції, відповідно до пп.78.1.16 ст.78 Податкового кодексу України, дає право на проведення перевірки виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення, що за своєю економічною суттю відповідає правильності заповнення того самого звіту та включення в нього всіх операцій. Аналіз самого звіту про контрольовані операції платника податків не дає можливості встановити відповідність умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки", визначених ст.39 Податкового кодексу України, та, відповідно, повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій. Повноту сплати податків можливо встановити лише на основі аналізу документації з трансфертного ціноутворення.

При цьому позивач зазначає, що окрім відсутності права на перевірку, Головне управління ДФС у Чернігівській області має намір здійснити перевірку контрольованих операцій в обсязі, який значно перевищує межі, визначені ДФС України. На думку позивача, предметом проведення документальної позапланової перевірки можуть бути лише ті контрольовані операції платника, документація по яких була подана платником на запит ДФС України (в даному випадку - на загальну суму 14,3 млн грн). Провести перевірку всіх контрольованих операцій ПАТ "Млибор" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, як вказано в наказі (на загальну суму 96 млн грн), відповідач немає ні можливості, оскільки не отримував документації по всім іншим контрольованим операціям, ні законного права, оскільки не отримував погодження ДФС України на таку перевірку.

Як на додаткову підставу для скасування оскаржуваного наказу, позивач посилається на пред'явлене підприємству направлення на перевірку від 24.03.2016 № 697. Вказане направлення не містить прізвища посадової особи, що не дає можливості ідентифікувати посадову особу та є грубим порушенням ст. 81 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи, позивач зазначає, що виходячи з обставин, викладених в даній позовній заяві, підстави для проведення перевірки з питань повноти нарахування і сплати податків, вказані в наказі ГУ ДФС у Чернігівській області не передбачені Податковим кодексом України.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, з наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, надавши письмові заперечення, в яких зазначили, що в діях податкового органу не вбачається порушень норм чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На адресу Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області, позивачем було направлено звіт про контрольовані операції за 2014 рік (а.с.16), в зв'язку з чим, ДФС України звернулось до позивача з листом від 29.12.2015 №28006/6/99-99-22-01-02-15 "Про подання документації з трансферного ціноутворення", про контрольовані операції, здійснені ПАТ "Млибор" з ТОВ "Чернігівська індустріальна молочна компанія" (далі - ТОВ "ЧІМК") у 2014 році, які зазначені у додатку до цього листа (а.с. 14) (відповідно до поданого звіту про контрольовані операції). Разом з документацією, податковий орган просив також надати копії договорів (контрактів) щодо зазначених в листі операцій.

У відповідь на лист ДФС України від 29.12.2015 №28006/6/99-99-22-01-02-15 "Про подання документації з трансферного ціноутворення", позивачем була надана документація з трансферного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені ПАТ "Млибор" з ТОВ "ЧІМК" у 2014 році, а також завірені копії договорів з ТОВ "ЧІМК".

24.03.2016 за №4/25-01-22-03-12 начальником управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_5 була складена доповідна записка "Щодо організації проведення перевірки контрольованих операцій ПАТ "Млибор" (а.с. 36-37), згідно якої в ході проведення аналізу щодо повноти наданої документації, податковим органом було встановлено що надана документація не містить повної інформації щодо правильності застосування методу визначення ціни.

В даній доповідній записці зазначено, що протягом 2014 року ПАТ "Млибор" реалізовано на ТОВ "ЧІМК" товарів (робіт, послуг) на загальну суму 20 673 703 грн.

Метод визначення звичайної ціни у контрольованій операції платником:

підприємством відповідно до поданого звіту застосовано метод "чистого прибутку" (код гр.304) для надання послуг елеватора. Джерело інформації для визначення звичайної ціни зазначено підприємством як "довідкові ціни спеціалізованих комерційних видань" (код гр.404);

вибір вказаного методу платник обґрунтовує тим, що використовуючи такий метод можна зробити висновок про зі ставність контрольованої операції, оскільки більш пріоритетні методи не можуть бути застосовані;

платник вважає, що саме показник чистої рентабельності витрат в рамках контрольованої операції є найбільш об'єктивним показником, оскільки ПАТ "Млибор" (Зберігач) несе операційні витрати, пов'язані з наданням послуг. Дане обґрунтування викладено в п.п.4.2.4 документації з трансферного ціноутворення;

платником в розділі 5 документації надано розрахунок показника чистої рентабельності витрат Зберігача, який складається з таких показників: "чистий дохід (виручка) від надання послуг" в сумі 14343,2 тис. грн; "собівартість наданих послуг" в сумі 14000 тис. грн; "валовий прибуток" в сумі 342,7 тис. грн.; "операційні витрати" - 156,1 тис. грн.; "прибуток від операційної діяльності" 186,6 тис. грн.; "чиста рентабельність витрат" 1,32%. При цьому, підприємством не надано розрахунків та жодного документу для підтвердження таких показників.

В доповідній записці також зазначено, що отримана ГУ ДФС у Чернігівській області документація не містить поглибленої інформації про умови договорів з непов'язаними особами, обсягів надання послуг з кожним отримувачем, не надано розрахунку кожної статті витрат та формування ціни з наданих послуг та не проведено коригування умов зіставних операцій. Таким чином надана документація не містить повного обсягу інформації щодо правильності застосування методу "чистий прибуток", та не доведено неможливість застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу).

Виходячи з вищевикладеного ГУ ДФС у Чернігівській області вважає що підприємством не доведено правильність вибору методу ціноутворення в умовах та за обставин здійсненої контрольованої операції, у зв'язку з чим вважає за доцільне проведення перевірки контрольованих операцій відображених ПАТ "Млибор" в звіті про контрольовані операції за 2014 рік.

В зв'язку з чим, начальник управління аудиту ОСОБА_5, за погодженням ОСОБА_6, звернувся з вказаною доповідною запискою та просив надати дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Млибор" () з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 з ТОВ "ЧІМК" код (ЄДРПОУ 3482050) з 24 березня 2016 року тривалістю 18 місяців завідувачу сектору перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_4 та головному державному ревізору-інспектору сектору перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_7.

Головним управлінням ДФС в Чернігівській області був виданий наказ від 24.03.2016 № 475 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Млибор" () (а.с.10), та направлені посадові особи відповідача з метою проведення перевірки.

Судом встановлено, що на підтвердження повноважень щодо здійснення вищевказаної перевірки, посадовими особами ГУ ДФС у Чернігівській області був наданий оскаржуваний наказ від 24.03.2016 № 475 та направлення від 24.03.2016 № 697 та № 696 (а.с. 38, 39), які отримані головним бухгалтером ПАТ "Млибор" ОСОБА_8, про що на звороті направлень міститься відповідний запис (а.с. 38, 39 на звороті) та вчинено запис під №2 в журналі реєстрації перевірок контролюючих органів про початок перевірки 24.03.2016.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями головного бухгалтера ПАТ "Млибор" ОСОБА_8, яка залучена за клопотанням позивача у якості свідка (а.с.52). ОСОБА_8 приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від надання показань (а.с.53, 54).

В ході наданих свідком пояснень, судом було встановлено, що 25.03.2016 між посадовими особами перевіряючого органу та керівництвом ПАТ "Млибор" відбулася бесіда, в ході якої з'ясовувались обсяги перевірки та підстави її проведення, що кореспондується з позицією викладеною в позовній заяві. За результатами спілкування, керівництво ПАТ "Млибор" відмовилося надавати витребувані перевіряючим органом документи, щодо контрольованих операцій платника, в більшому обсязі ніж документація по яких була подана платником на запит ДФС України (на загальну суму 14 300 000 грн).

Водночас, як вбачається із звіту про контрольовані операції за 2014 рік, загальну сума контрольованих операцій з контрагентом ТОВ "ЧІМК" складає 96 021 044 грн.

В зв'язку з зазначеним посадовими особами відповідача 25.03.2016 за №57/22/14226133 було складено Акт відмови посадовими особами від проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Млибор" (), з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій з ТОВ "ЧІМК" () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с.40).

При цьому, позивач та свідок стверджують, що про вказаний Акт їм нічого не відомо та наголошують, що на їх думку, в результаті відмови від надання документів по всім контрольованим операціям із контрагентом ТОВ "ЧІМК" допуск до перевірки не відбувся та відсутні взагалі підстави щодо проведення останньої.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, поясненням сторін та свідка, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі, після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Критерії визначення пов'язаності юридичних осіб визначені пп. "а" пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс). При цьому, питання трансфертного ціноутворення регулюється нормами ст.39 Кодексу.

Підпунктом 39.2.1.4 пп.39.2 ст.39 Кодексу встановлено, що господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо.

Відповідно до пп.39.2.1.7 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Кодексу господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Кодексу, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (п.39.4.2 Кодексу).

Підпунктом 39.5.2 п.39.5 ст.39 Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що перевірка контрольованих операцій проводиться відповідно до положень глави 8 розділу II цього Кодексу з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

При цьому глава 8 розділу II кодексу має назву "Перевірки" та включає в себе ст.78 під назвою "Порядок проведення документальних позапланових перевірок" та містить пп.78.1.16 п.78.1, яким регламентовано, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання звіту про контрольовані операції, надісланого платником податків відповідно до п.39.4 ст.39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Разом з тим, п.п.39.5.2.4 п.п.39.5.2 п.39.5 Кодексу встановлено, що контролюючий орган не має права проводити більше однієї перевірки контрольованої операції одного платника податків протягом календарного року. Тривалість перевірки контрольованих операцій не повинна перевищувати 18 місяців (пп.39.5.2.8. пп.39.5.2 п.39.5 Кодексу).

Так підпунктом 39.5.2.1 визначено, що підставами для перевірки контрольованих операцій є зокрема виявлення за результатами моніторингу контрольованих операцій невідповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки".

Суд зазначає, що принцип "витягнутої руки" - є стандартом, згідно з яким ціни на угоди між взаємозалежними особами повинні відображати умови, які мали б місце між незалежними підприємствами. При цьому, основна ідея принципу витягнутої руки - це спроба зіставити операції (неконтрольовані і контрольовані) з точки зору податкових вигод, переваг (або недоліків), які вони створюють.

Встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" проводиться за методами, визначеними п.39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств (п.39.1.4. Кодексу).

Як вбачається з доповідної записки, надана підприємством документація не містила повного обсягу інформації щодо правильності застосування методу "чистий прибуток", та не було доведено неможливість застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу). Підприємством не було доведено правильність вибору методу ціноутворення в умовах та за обставин здійсненої контрольованої операції, що дало підстави на основі проведеного моніторингу контрольованих операцій, результат якого викладено в доповідній записці, звернутися за дозволом на проведення перевірки контрольованих операцій відображених ПАТ "Млибор" в звіті про контрольовані операції за 2014 рік.

Таким чином, посилання позивача, щодо відсутності у відповідача права на перевірку суд до уваги не бере, оскільки з системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що фіскальний орган, на виконання покладених на нього функцій та імперативних приписів норм Податкового кодексу України, зобов'язаний прийняти рішення щодо проведення перевірки у разі отримання ним звіту про контрольовані операції та у разі виявлення за результатами моніторингу контрольованих операцій невідповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки".

При цьому посилання позивача щодо наміру відповідача здійснити перевірку всіх контрольованих операцій в обсязі, який значно перевищує межі, визначені ДФС України, оскільки на його думку, предметом проведення документальної позапланової перевірки можуть бути лише ті контрольовані операції платника, документація по яких була подана платником на запит ДФС України (в даному випадку - на загальну суму 14 300 000 грн), суд також до уваги не приймає, оскільки як вбачається із звіту про контрольовані операції за 2014 рік, загальну сума контрольованих операцій з контрагентом ТОВ "ЧІМК" складає 96 021 044 грн, що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік, в той час як документацію було подано лише на суму 14,3 мільйонів грн, та в силу пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Кодексу, якою саме операції, що перевищують 50 000 000 грн визначені як контрольовані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач мав повне право призначити та провести документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Млибор" з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за 01.01.2014 по 31.12.2014 з ТОВ "ЧІМК" на суму 96 021 044 грн, яку позивач самостійно вказав у поданому звіті про контрольовані операції за 2014 рік.

Так, судом встановлено, що профілюючий підрозділ фіскального органу - управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області звернулось до в.о. начальника ГУ ДФС у Чернігівській області за дозволом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Млибор" з питань повноти нарахування та сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за 2014 рік з ТОВ "ЧІМК", про що було складено доповідну записку.

На підставі резолюції керівника відповідача про згоду, підготовлено наказ про проведення перевірки, який підписано уповноваженою особою - в.о. начальника ГУ ДФС у Чернігівській області Барановським О.В. (копія наказу про покладання обов'язків в матеріалах справи). Наказ про проведення перевірки видано 24.03.2016 за №475.

Даний наказ містить всі необхідні реквізити, передбачені абз.3 п.81.1 ст.81 Кодексу, а саме: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Підставою для проведення перевірки визначено п.п.39.5.2 п.39.5 ст.39 та п.п.78.1.16 п.78.1 ст.78 Кодексу, оскільки питання трансфертного ціноутворення регулюється саме нормами ст.39 Кодексу, в якій міститься відсилочна норма до глави 8 розділу II цього Кодексу, якою регламентовано порядок проведення документальних позапланових перевірок.

На виконання наказу про проведення перевірки складено направлення на перевірку від 24.03.2016 за №696 та №697, які також містять реквізити передбачені абз.2 п.81.1 ст.81 Кодексу.

Посилання позивача на пред'явлене підприємству направлення на перевірку від 24.03.2016 № 697 (а.с. 12), що не містить прізвища посадової особи та не дає можливості ідентифікувати посадову особу, що в свою чергу є грубим порушенням ст. 81 Податкового кодексу України суд до уваги не приймає, оскільки вказане повністю спростовується свідченнями головного бухгалтера ПАТ "Млибор", якому направлення було вручене, та наявною в матеріалах справи його копією (а.с.38), де міститься відповідний запис головного бухгалтера ПАТ "Млибор" на звороті. При цьому судом встановлено, що зазначену копію направлення 24.03.2016 №697 (а.с.12), якою обґрунтовується позов, було знято самим головним бухгалтером підприємства. Тому копію направлення (а.с.12) суд не визнає належним доказом за дослідженого в судовому засіданні оригіналу направлення.

Отже, наказ та направлення, складені у чіткій відповідності до норм Податкового кодексу України та є дійсними.

При цьому посилання позивача на порушення п.5 р.4 Порядку проведення моніторингу контрольованих операцій (наказ Міністерства фінансів України від 14.08.2005 № 706) спростовується доповідною запискою начальника управління аудиту ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_5 від 24.03.2016 №4/25-01-22-03-12 "Щодо організації проведення перевірки контрольованих операцій ПАТ "Млибор"" (а.с.36-37).

Суд також не бере до уваги посилання позивача, на те, що допуск до перевірки не відбувся виходячи з наступного.

Статтею 81 Кодексу передбачено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

У вказаній статті вказано, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення (п.81.1 ст.81 Кодексу).

Як встановлено судом, перевіряючими було пред'явлено направлення на проведення такої перевірки, вручена копія наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, про що свідчить підпис головного бухгалтера ПАТ "Млибор" на направленні на проведення перевірки та жодним чином не спростовується позивачем. Крім цього, перевіряючими було вчинено запис у журналі проведення перевірок про початок перевірки, що позивачем не заперечувалось.

Тобто, посадові особи підприємства, отримавши копію наказу та направлення на перевірку, не вбачаючи в них жодних порушень в оформленні та формі, надавши журнал проведення перевірок для здійснення відмітки про початок перевірки, не вбачаючи в діях перевіряючих жодних порушень, допустили посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки 24.03.2016.

Проте, як встановлено судом, на наступний день проведення перевірки - 25.03.2016 посадові особи ПАТ "Млибор" відмовились від проведення перевірки, шляхом не надання необхідних документів, чим порушили обов'язки, встановлені п.16.1 ст.16 Кодексу, де вказано, що платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, про що було складено відповідний акт.

При цьому суд зазначає, що п.81.2 ст.81 Кодексом встановлено - у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Таким чином, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється органами Державної фіскальної служби України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.12.2010 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - ДПА в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яка є обов'язковою для врахування, зважаючи на приписи норм Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що наданим правом щодо недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки позивач не скористався, наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 24.03.2016 №475 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки вручено позивачу особисто, з направленнями на проведення перевірки ознайомлено, що підтверджується його підписами, тому суд дійшов висновку про правомірність дій податкового органу щодо проведення перевірки.

Таким чином, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може порушити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю відносно себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Враховуючи всі досліджені обставини в сукупності, перевіряючи рішення суб'єкта владних повноважень, чи прийняте воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України), суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як підставу неправомірності дій відповідача, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

У даному випадку, констатуючи відсутність у діях відповідача порушень норм чинного законодавства, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "МЛИБОР" слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк