Справа № 815/2804/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м.Київ К/800/42250/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» звернулось з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02 квітня 2015 року №500040001/2015/410004/1 та картку відмови у прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02 квітня 2015 року №500040001/2015/00012.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає, що прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України є протиправними та необґрунтованими.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності дій відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення у зв'язку із наявністю у поданих документах розбіжностей та ненаданням позивачем витребуваних додаткових документів, що не дозволило митниці провести митне оформлення за заявленою вартістю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ»; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 02 квітня 2015 року №500040001/2015/410004/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02 квітня 2015 року №500040001/2015/00012.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив про протиправність оскаржуваних рішень митного органу, оскільки визначення митної вартості товару та коригування її за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, додаткові документи митницею витребувано за відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначенні митної вартості товару, при підтвердженні декларантом всіх складових митної вартості.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Одеська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року.

У касаційній скарзі митниця зазначає, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування заявленої позивачем митної вартості діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ».

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» з метою митного оформлення товару (тканина з синтетичних поліефірних волокон, змішаних головним чином або винятково з штапельних волокон віскози, шириною 1,5 м, виробник «Fuji Industries Limited», країна виробництва Китай), ввезеного на підставі укладеного з компанією «Fuji Industries Limited» контракту від 02 грудня 2014 року №02/12-СН-ULS, надано митниці митну декларацію від 01 квітня 2015 року №500040001/2015/004286, у якій митна вартість товару визначена з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у розмірі 3,86 дол. США за кг нетто.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: картка обліку особи, яка здійснює операції товарами від 11 березня 2015 року №500/2014/0000358; морський транспортний документ (морська накладна) NBSLO42527 від 09 лютого 2015 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №32 від 31 березня 2015 року; коносамент від 09 лютого 2015 року NBSLO42527; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 06 лютого 2015 року HGG150015; висновок експерта про вартісні характеристики товару від 01 квітня 2015 року №20-06/04-2015; рахунок-фактура (інвойс) HGG150015 від 06 лютого 2015 року; пакувальний лист від 07 лютого 2015 року INKU2416880/1; доповнення до контракту від 06 лютого 2015 року №2; зовнішньоекономічний контракт від 02 грудня 2014 року №02/12-СН-ULS; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товарів від 09 лютого 2015 року №2761; сертифікат про походження товару загальної форми від 09 лютого 2015 року №15С3306А3715/00003; акт фізичного огляду від 01 квітня 2015 року б/н; звіт про зважування від 31 березня 2015 року б/н; копія митної декларації країни відправлення від 07 лютого 2015 року №19599492; інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02 квітня 2015 року №2/1-0-0-1/1/00/5/1/14, митна декларація від 02 квітня 2015 року №500040001.2015.004286.

З посилання на виникнення під час здійснення митного контролю сумнівів щодо правильності визначення декларантом митної вартості та достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, а саме: у розділі «Результати дослідження» висновку експерта про вартість характеристики товару від 01 квітня 2015 року №20-06/04-2015 не вказано, на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару; у специфікації від 06 лютого 2015 року №2 до зовнішньоекономічної угоди від 02 грудня 2014 року №02/12-СН-ULS та інвойсі від 06 лютого 2015 року №НGG150015 не вказані вагові характеристики товару в той час, як п.2.2 та п.4.1 зовнішньоекономічної угоди від 02 грудня 2014 року №02/12-СН-ULS передбачено відображення кількості товару саме у рахунку і специфікації до угоди; у пакеті документів, поданих до митного оформлення відсутні платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару, що суперечить умовам переплати, зазначеним у п.3.3 зовнішньоекономічної угоди, митницею запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також виписку з бухгалтерської документації.

Листами від 02 квітня 2015 року №02/04-3 та №02-/7 позивач повідомив митницю про неможливість надати митному органу протягом 10 днів витребувані документи.

У зв'язку із ненаданням декларантом додаткових підтверджуючих документів, наявності сумнівів щодо достовірності поданих документів та відсутністю даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, 02 квітня 2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару №500040001/2015/410004/1, відповідно до якого митним органом здійснено корегування митної вартості, заявленої декларантом, до рівня митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500040001/2015/00012.

У гр.33 рішення зазначено, що митна вартість оцінюваних товарі не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей 58 і 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами тому, що у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товарів із заявленими торговими марками та репутації цих товарів на ринку; 62, 63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості; митний орган запропонував визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ), згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостей товарів, митне оформлення яких вже здійснено; за результатами проведеної шляхом обміну електронними повідомленнями консультацій між митним органом і декларантом, - на підставі аналізу наявної у митного органу інформації щодо митної вартості на товари, митне оформлення яких вже здійснено, - згідно з положеннями п.1 ст.55 МКУ, - митним органом буде здійснено коригування митної вартості, заявленої декларантом, до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, - з 3,86 дол.США/кг не менш як до 5,00 дол.США/кг та з 0,9141 дол.США/м.кв до 1,1861 дол.США/м2 (МД від 14 січня 2015 року №500060001/15/000537).

02 квітня 2015 року задекларований товар випущений у вільний обіг за митною декларацією №500040001/2015/004339 зі сплатою митних платежів згідно із заявленою митною вартістю та надання гарантій.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару митним органом визначено те, що у розділі «Результати дослідження» висновку експерта про вартісні характеристики товару від 01 квітня 2015 року № 20-06/04-2015 не вказано на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару. Проте, як вбачається з даного висновку у графі «Ціль висновку» вказано: «визначити рівень ринкової вартості вантажу у доларах США, на умовах постачання СІР - Іллічівськ, Україна (згідно ІНКОТЕРМС).

Стосовно доводів відповідача стосовно незазначення у специфікації від 06 лютого 2015 року № 2 до зовнішньоекономічної угоди від 02 грудня 2015 року № 02/12-UKR-ULS та інвойсі від 06 лютого 2015 року НСС150015 вагових характеристик товару, в той час як п.2.2 та п.4.1 угоди № 02/12-UKR-ULS передбачено відображення кількості товару саме у рахунку і специфікації до угоди, апеляційним судом правомірно відзначено, що у специфікації та рахунку, відповідно до п.4.1 контракту, зазначено кількість товару, жодного згадування про вагові характеристики у контракті немає, а тому немає і у специфікації та рахунку.

Щодо посилання митного органу на відсутність платіжних документів, то як зазначено у п.3.3 контракту, покупець повинен здійснити 100 % передоплату за товар, згідно проформ-інвойсів або інвойсів, на протязі 90 банківських днів прямим банківським перерахунком на рахунок Продавця.

Положенням про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 вересня 2009 року №580, визначено, що банківський день - робочий день, протягом якого банк здійснює банківські операції. Оскільки інвойс датований 06 лютого 2015 року, тому граничним строком оплати згідно умов контракту є 01 червня 2015 року. Проте, оскаржувані рішення митним органом прийняті 02 квітня 2015 року.

На підстави викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді