Справа № 22-а-9131/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Сержанюка А.С.,

суддів- Таргоній Д.О., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 27 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України у Тетіївському районі Київської області про визнання бездіяльності управління Пенсійного Фонду України у Тетіївському районі Київської області неправомірною та стягнення недонарахованої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2008 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовам, який мотивував тим, що він відноситься до категорії дітей війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії однак таке підвищення позивачу не виплачувалось. А тому просила визнати відмову в перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з боку відповідача протиправною, просив зобовязати відповідача нарахувати на його користь допомогу за 2006-2007 в сумі 2733 грн. 30 коп..

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 27 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо недонарахування виплат незаконними та зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова - зміні, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

По справі встановлено, що позивачка, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік України", що обмежували певні соціальні виплати.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці, як дитині війни, відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції статті, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.101 КАС України процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 27 жовтня 2008 року, а відтак його право, що підлягає захисту судом, обмежується проміжком часу в один рік, що передує предявленню позову, з урахуванням позовних вимог.

Однак на вказану норму закону суд належної уваги не звернув.

Тому, враховуючи вимоги ст. 99 КАС України, положення Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню починаючи з 27 жовтня 2007 року.

За наведених обставин, постанову суду в частині стягнення підвищення до пенсії за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, слід змінити та ухвалити в цій частині нову постанову.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія судів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Тетіївського районного суду від 27 травня 2009 року в частині стягнення з управління Пенсійного фонду у Тетіївському районі Київської області на користь ОСОБА_2 недоотримані суми надбавки до пенсії як «дитині війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року - змінити, стягнувши з управління Пенсійного фонду у Тетіївському районі Київської області на користь ОСОБА_2 недоотримані суми надбавки як «дитині війни» за період з 27 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді