Справа № 808/9006/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2016 рокусправа №808/9006/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання:Федосєєвої Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кузьміної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі №808/9006/15 за позовом ОСОБА_2 до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича про визнання бездіяльності незаконною, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 16 грудня 2015 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка виразилась в невиконанні відповідачем обов'язку по наданню позивачу відповіді на його звернення в строки, установлені законодавством України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позов в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 21.09.2015 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернувся до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича з відкритим листом, в якому виклав питання про неможливість отримати соціальні виплати, субсидії (а.с.8, 8-зворіт).

Вказаний лист уповноваженою особою відповідача отримано 23.09.2015 року (а.с.8-зворіт).

Звернення позивача зареєстровано реєстраційно-контрольною карткою №41-К019826/08 та визначено зміст звернення: відмова в оформленні житлової субсидії та оскарження дій водоканалу та газопостачальної організації. З урахуванням змісту скарги як виконавця вказано Запорізьку обласну державну адміністрацію та звернення ОСОБА_2 направлено до Запорізької обласної державної адміністрації, про що заявника повідомлено листом від 24.09.2015 року (а.с.38, 39, 40).

30.09.2015 року Запорізькою обласною державною адміністрацією від Кабінету Міністрів України отримано звернення ОСОБА_2 та зареєстровано реєстраційно-контрольною карткою за №08-К-1943-2 (а.с.41).

02.10.2015 року начальником відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації направлено ОСОБА_2 повідомлення про те, що його звернення відповідно до статті 7 частини 3 Закону України «Про звернення громадян» надіслано до виконавчого комітету Запорізької міської ради для розгляду в межах компетенції та надання відповіді (а.с.42).

20.10.2015 року Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради надіслано ОСОБА_2 лист про розгляд його звернення та повідомлено Запорізьку обласну державну адміністрацію про розгляд звернення гр.. ОСОБА_2 (а.с.43, 44).

Вказані обставини сторони не заперечували.

Не погодившись з бездіяльністю Прем'єр-міністра України Яценюка А.П., яка виразилась в невиконанні обов'язка по наданню відповіді на звернення в строки, передбачені законодавством, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що питання, що висвітлені в листі-зверненні ОСОБА_2 до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П., підвідомчі та відносяться до повноважень Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, відповідь на звернення позивача надана у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, врегульовані Законом України «Про звернення громадян».

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 цього Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (ст.4 Закону України «Про звернення громадян»).

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі, якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

З тексту звернення ОСОБА_2 не вбачається, дії (бездіяльність) яких саме осіб, органів місцевого самоврядування або їх рішення ним оскаржується.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що він з будь-якими заявами чи скаргами на дії (бездіяльність) або на рішення посадових осіб, органів місцевого самоврядування а ні до суду, а ні у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, не звертався.

Пунктом 6 ч.1 ст.18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено право громадян одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (частина 2 статті 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Як вбачається з тексту звернення ОСОБА_2, який проживає за адресою: 69000, м.Запоріжжя, вул.Стефанова, буд.16, наголошує на проблемі в отриманні соціальних виплат, субсидій на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.8, 8-зворіт).

Відповідно до пункту 1 Положення про Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, затвердженого рішенням Запорізької міської ради №46 від 25 лютого 2013 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.02.2011 року №72 «Про затвердження Положень» (далі по тексту - Положення), Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради (УСЗН ЗМР) (далі по тексту - Управління) є виконавчим органом Запорізької міської ради, що утворюється Запорізькою міською радою і в межах міста забезпечує виконання покладених на Управління завдань.

Згідно з пунктом 2 Положення, управління є підзвітним і підконтрольним Запорізькій міській раді, виконавчому комітету Запорізької міської ради, з питань делегованих повноважень - Міністерству соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації.

Управління реалізує повноваження виконавчих органів Запорізької міської ради у галузі соціального захисту та соціального обслуговування (надання соціальних послуг), координує діяльність управлінь праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по районах міста, Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (пункт 3 Положення).

Підпунктом 6.2 пункту 6 Положення визначено, що основними завданнями Управління є координація роботи із забезпечення реалізації державної соціальної політики на території міста Запоріжжя у сфері соціального захисту населення, що зокрема включає сприяння реалізації державної політики у сфері соціальної підтримки населення, у тому числі сімей з дітьми, малозабезпечених сімей, ветеранів, інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших категорій осіб, які згідно із законодавством України мають право на пільги, та наданню житлових субсидій населенню.

Управління, відповідно до визначених повноважень виконує функції з питань реалізації заходів соціальної підтримки населення, зокрема, здійснює координаційні функції та моніторинг у сфері надання субсидій на оплату житлово-комунальних послуг, на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; пільг з оплати житлово-комунальних послуг, послуг зв'язку, пільг на придбання твердого палива і скрапленого газу та пільгового проїзду окремим категоріям громадян тощо (абз.2, 3 підпункту 1 підпункту 7.27 пункту 7 Положення).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання висвітлені в листі-зверненні ОСОБА_2 до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П., підвідомчі та відносяться до повноважень Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», Секретаріатом Кабінету Міністрів України звернення ОСОБА_2 правомірно передано за належністю на розгляд Запорізькій міській раді та її структурному підрозділу - Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради та належним чином повідомлено позивача, що підтверджується листом- відповіддю від 20.10.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як зазначалось вище, позивачем 21.09.2015 року надіслано звернення до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. (відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), та отримано уповноваженою особою відповідача 23.09.2015 року.

Відповідь позивачу на вказане звернення направлена Управлінням праці та соціального захисту Запорізької міської ради 20.10.2015 року, то така відповідь надана у місячний строк, тобто з дотриманням строків розгляду звернень, встановлених Законом України «Про звернення громадян».

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в своєму зверненні оскаржував відмову соціальних органів в наданні йому субсидії та вказує, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. Проте, зі звернення ОСОБА_2 не вбачається, що він оскаржував відмову соціальних органів в наданні йому субсидії.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено, що розгляд звернення позивача відбувся у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі №808/9006/15 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі №808/9006/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 19 квітня 2016 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак