Справа № 808/9075/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/9075/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 року

справа № 808/9075/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі за поданням Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» про арешт майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулася до суду із поданням, в якому просила застосувати арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у задоволенні клопотання відмовлено. Подання Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишено без руху.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишаючи подання без руху не надав належної оцінки доводам заявника подання стосовно тяжкого майнового стану. Крім того, вказує на помилковість твердження суду в частині невідповідності вимогам КАС України подання, а саме того, що подання з додатками надіслано на адресу ТОВ «Компанія МТД» а не ТОВ «Компанія МДМ».

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні оскарженої ухвали, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без руху, суд першої інстанції вказував, що позивачем порушено вимоги ч.3 ст. 106 КАС України, а саме заявником подання не було сплачено судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Крім того, суд зазначив невідповідність вимогам КАС України подання Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, а саме згідно з доданим до подання фіскальним чеком ЗД УДППЗ «УКРПОШТА», подання з додатками було надіслано на адресу ТОВ «Компанія МТД», а не ТОВ «Компанія МДМ».

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків; копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

За приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання цим суб’єктом позову немайнового характеру – 1 розмір мінімальної заробітної плати. Тобто, для юридичної особи ставка судового збору за подання позову майнового характеру не може бути меншою за 1218 грн. та за позов немайнового характеру – 1218 грн..

Як вбачається з матеріалів справи заявником подання було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тяжким майновим станом, що підтверджується копією кошторису на 2015 рік та довідкою, виданою фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку Запорізької ОДПІ

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні приписи містяться в положенні статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, майновий стан сторони не є тотожним відсутності кошторисних призначень на сплату судового збору, адже держава в особі Кабінету Міністрів України взяла на себе обов’язок забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору. Тобто, обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"

Крім того, обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов’язків, передбачених законами України, у зв’язку з чим звільнення від його сплати або розстрочення сплати судового збору окремим державним органам може негативно позначитися на стані виконання належних їм за законом повноважень.

Звільнення відповідача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги буде розцінено як надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу — юридичними та фізичними особами, які зобов’язані сплачувати відповідний збір, що на практиці означатиме звуження їхнього права на звернення до суду. Тобто, звільнивши відповідача від сплати судового збору, принцип рівності сторін буде нівельовано, що є неприпустимим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку залишаючи без задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Поряд з цим, колегія суддів критично відноситься до посилання заявника апеляційної скарги на те, що подання з додатками було надіслано на адресу саме ТОВ «Компанія МДМ», а описка була допущена у назві працівником ЗД УДППЗ «УКРПОШТА», оскільки жодних доказів на підтвердження цих обставин та на спростування висновків суду першої інстанції заявником апеляційної скарги не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та правильно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.195, п.1 ч.1 ст.199, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова