Справа № 2-а-3846/10/2120
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р.Справа № 2-а-3846/10/2120

Категорія:Головуючий в 1 інстанції:

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 31 вересня 2010 року у розмірі 5140 грн. 80 коп..

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року позов задоволено.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 надбавки передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 30% мінімального розміру пенсії за віком починаючи з 20 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку вказаного підвищення, а також на те, що підвищення до пенсії позивача здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадженнявідповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач має статус дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на щомісячне підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Вищезазначені обставини не оспорювались в суді першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

У 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась, а положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону і, тому, протилежні цьому висновку доводи апелянта є необґрунтованими.

Колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183-2, ст.197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та відповідно до ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3