Справа № 826/23815/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 березня 2016 року № 826/23815/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Шулежка В.П., суддів Іщука І.О. та Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012» (далі-позивач або ТОВ «Мегаполіс-2012») з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі-відповідач 1 або ДПІ) та Державної фіскальної служби України (далі-відповідач 2 або ДФС), в якому, враховуючи прийняту судом заяву про уточнення позовних вимог та залучення другого відповідача, просить:

визнати протиправною відмову ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2015 року № 13162/10-26-50-28-02 у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Мегаполіс-2012» (ідентифікаційний код: 34490843) за червень 2015 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість ТОВ «Мегаполіс-2012» за червень 2015 визнати такою, що подана як податкова звітність у день її фактичного отримання 03.07.2015 року;

зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити ТОВ «Мегаполіс-2012» в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційну суму податку на додану вартість, на суму в розмірі 2 114 435 грн. (два мільйони сто чотирнадцять тисяч чотириста тридцять п'ять грн.), на яку ТОВ «Мегаполіс-2012» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що засобами телекомунікаційного зв'язку до ДПІ подано податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, яка була оформлена належним чином та містила всі обов'язкові реквізити, передбачені ПК України. Водночас, як надалі стало відомо позивачу, вказану податкову декларацію ДПІ не було визнано податковою звітністю, оскільки начебто рядок 6 декларації заповнено з порушеннями, а саме невірно зазначено місцезнаходження (місце проживання) платника податків, а тому позивач вважає, що підстав для невизнання поданої декларації податковою звітністю не було, оскільки ним дотримано всі вимоги податкового законодавства.

З урахуванням наведеного позивач просить задовольнити позов.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні також проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України у судовому засіданні 01.12.2015р. ухвалено про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012» (код з ЄДР 34490843) зареєстровано у статусі юридичної особи 03.07.2006р. Зареєстроване місцезнаходження - 03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 1, павільйон 77.

Товариство є платником ПДВ згідно свідоцтва №200069548, виданого 01.10.2012р.

Податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року, відносно невизнання якої позивач звернувся з позовом, направлена засобами телекомунікаційного зв'язку для прийняття податковим органом та доставлена до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 03.07.2015р., що підтверджується квитанцією № 2. Реєстраційний номер декларації - .

24.07.2015р. ДПІ на адресу позивача сформовано повідомлення № 13162/10-26-50-28-02, в якому зазначено, що за результатами камеральної перевірки поданої декларації за червень 2015 року встановлено порушення абз.8 п.48.3 ст.48 ПК України, а саме рядок 6 декларації заповнено з порушеннями, а саме невірно зазначено місцезнаходження (місце проживання) платника податків. У зв'язку із наведеним у повідомленні зазначається, що згідно п. 48.7. ст.48 ПК України податкова декларація за червень 2015 року за № не вважається як податкова звітність.

В ході розгляду справи встановлено, що вказане повідомлення направлялось 31.07.2015р. позивачу за адресою: м. Київ, Голосіївський р-н, пр.-т Академіка Глушкова, буд.1, корп.77, однак не було вручено позивачу та повернуто до ДПІ із відміткою пошти про неправильно зазначену (відсутню) адресу одержувача, що підтверджується наявною у справі копією конверту.

Вирішуючи з урахуванням наведеного спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п/п.16.1.3. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання (п.48.1 ст.48 ПК України).

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2. ст.48 ПК України визначено, що обов'язкові реквізити, це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно до п. 48.3. ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, зокрема: місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

В силу положень п.45.2. ст.45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 ПК України.

Так, відповідно до пункту 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Імперативний характер наведеної норми означає, що контролюючий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 ПК України.

Як передбачено нормою абзацу першого пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Водночас Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 ПК України контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.13 ст.49 ПК України).

У свою чергу, згідно з пунктом 49.12 статті 49 ПК України, у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право:

- подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;

- оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

В даному випадку, як вже зазначено вище, підставою для невизнання поданої позивачем податкової звітності з ПДВ за червень 2015 року стало те, що у декларації невірно зазначено місцезнаходження (місце проживання) платника податків, тобто, як стверджує ДПІ, встановлено порушення абз.8 п.48.3 ст.48 ПК України.

Однак, зазначені обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки зазначена у рядку 6 декларації податкова адреса (місцезнаходження) ТОВ «Мегаполіс-2012» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 1, павільйон 77) повністю відповідає адресі товариства, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, докази чого наявні в матеріалах справи та не спростовані ДПІ.

Достовірність вказаного обов'язкового реквізиту, тобто фактичного місцезнаходження товариства за зареєстрованою адресою, підтверджується також отриманням позивачем поштової кореспонденції за вказаною адресою, зокрема ухвали суду про відкриття провадження у даній справі.

Наведене спростовує доводи ДПІ відносно зворотного.

Посилання ж ДПІ на копію поштового конверту, який не було вручено позивачу та повернуто до ДПІ із відміткою пошти про неправильно зазначену (відсутню) адресу одержувача, суд до уваги не приймає, оскільки вказане поштове відправлення направлялося ДПІ за іншою, відмінною від зареєстрованої адреси позивача (на конверті міститься зазначення іншої архітектурної форми (корпус замість павільйону), а тому такий лист не може вважатися доказом відсутності позивача за зареєстрованою адресою.

Відтак, враховуючи наведене у сукупності, слід зазначити, що в порядку виконання обов'язку, визначеного ч.2 ст.71 КАС України, ДПІ не доведено законності та обґрунтованості відмови у прийнятті декларації позивача, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію позивача за червень 2015 року, що означає, що вищезгадана відмова у визнанні декларації податковою звітністю не створює жодних правових наслідків з моменту формування вказаної відмови.

Оскільки вказана відмова у визнанні декларації є протиправною, в силу наведених вище норм законодавства декларація вважається поданою у день її фактичного надходження, що зумовлює обов'язок ДПІ враховувати цю декларацію поданою датою на день її фактичного надходження (03.07.2015р.) та, відповідно, відображати її дані у відповідних інформаційних системах, а відтак з метою повного захисту прав позивача та ефективної їх реалізації, враховуючи положення ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати ДПІ врахувати декларацію позивача з податку на додану вартість за червень 2015 року датою її фактичного надходження (03.07.2015р.), а також відобразити наведені в ній відомості в автоматизованих інформаційних системах, базах даних та по особовому рахунку позивача.

Що ж стосується позовних вимог про зобов'язання ДФС України збільшити позивачу в Системі електронного адміністрування ПДВ реєстраційну суму, на яку ТОВ «Мегаполіс-2012» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів вважає ці вимоги передчасними, з огляду на наступне.

Так, принципи та порядок функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V ПК України, розділом ХХ «Перехідні положення» ПК України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року N 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", згідно положень яких, корегування сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, здійснюються на підставі даних податкових декларацій платника податків, які, відповідно, подані платником податків до контролюючого органу, прийняті останнім та відображені у податковому обліку платника податків.

У даному ж випадку, спірна податкова декларація ТОВ «Мегаполіс-2012» з податку на додану вартість за червень 2015 року, як встановлено судом вище, протиправно не була прийнята ДПІ, а відтак показники, задекларовані позивачем у такій декларації, не були відображені у відповідних інформаційних системах, особовому рахунку позивача, відображення яких є власне передумовою для здійснення ДФС України дій по корегуванню відповідних сум податку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а відтак на даний момент відсутні підстави для висновку про порушення ДФС України прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині позовних вимог також відсутні.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову як зазначено вище.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню (в частині вимог до ДПІ), а позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 756,00 грн. за розгляд двох вимог немайнового характеру, беручи до уваги положення ч.1, 3 статті 94 КАС України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ судовий збір у розмірі відповідно до задоволених вимог, а саме 1 378,00 грн.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012» задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Мегаполіс-2012» за червень 2015 року (реєстраційний номер - ), яка оформлена листом-повідомленням від 24.07.2015 року № 13162/10-26-50-28-02.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві врахувати в обліку декларацію ТОВ «Мегаполіс-2012» з податку на додану вартість за червень 2015 року (реєстраційний номер - ) датою її фактичного надходження - 03.07.2015р. та відобразити наведені в ній відомості в автоматизованих інформаційних системах, базах даних та по особовому рахунку ТОВ «Мегаполіс-2012» станом на 03.07.2015р.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс-2012» (код з ЄДР 34490843) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві сплачений ним судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко