Справа № 807/2226/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р. Справа № 876/829/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хустської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хустської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - Хустська ОДПІ), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 28.07.2015 року оперуповноваженим СДМСД Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області, лейтенантом міліції Рак М.В. стосовно бармена ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КУпАП у зв»язку з тим, що ОСОБА_3 28.07.2015 року близько 15.00 год. при виконанні обов»язків бармена в барі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований в АДРЕСА_2 продала алкогольне пиво ємністю 0,5 л. «Свіжий розлив» неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1.

На підставі цього, відповідачем винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, яким щодо позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 6 800,00 грн. за порушення п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 року №, Хустської ОДПІ ГУ ДФС «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій» в розмірі 6800,00 грн. протиправним та незаконним, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено працівниками Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області з перевищенням своїх службових повноважень тому, що вони спровокували продавця ОСОБА_3 на продаж неповнолітній ОСОБА_4 алкогольного напою, а постанова адміністративної комісії Хустської міської ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 прийнята органом, який не уповноважений розглядати справи щодо неповнолітніх.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що працівниками міліції було спровоковано продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі та саме працівниками міліції направлено неповнолітню в бар «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке він орендує, а підставою для застосування штрафних санкцій стали подання саме Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області, що направлено до Хустської ОДПІ на замовлення іншого підприємця, що торгує поруч з орендованим ним приміщенням.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Хустським МВ УМВС України в Закарпатській області на адресу Хустської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області надіслано подання «Про усунення причин та умов, які сприяють реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім на території м. Хуст та Хустського району» від 04.09.2015 року № 37/11324 (а.с. 28) для прийняття рішення по суті щодо факту відпуску (розливу) алкогольного пива «Свіжий розлив» місткістю 0,5 л. неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 продавцем кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_2» (за адресою: АДРЕСА_2) ОСОБА_3, де здійснює підприємницьку діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

Вказане правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 28.07.2015 року № 3093 згідно з ч. 2 ст. 156 КУпАП (а.с. 29-33).

За результатами розгляду матеріалів Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області Хустською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 року № про застосування фінансових санкцій на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо ФОП ОСОБА_1 та застосовано фінансову санкцію в розмірі 6 800,00 грн. (а.с. 10).

Крім цього, продавця ОСОБА_3 також було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Адміністративною комісією Хустської міської ради накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн., яке в подальшому було скасовано постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 08.12.2015р. (а.с. 40).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами довів суду правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 07.09.2015 року «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій» у розмірі 6 800,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

В силу вимог абз. 9 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону до суб»єктів господарювання застосується штраф у разі порушення вимог ст. 15-3 цього Закону у сумі 6 800 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про стягнення штрафів, передбачених ч.2 цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 передбачає. що підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб»єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з п. 8 вказаного Порядку строки і порядок розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Від часу набрання чинності ПК України 01 січня 2011 року у контролюючих органів в розумінні ПК України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов»язання, оскільки відповідно до п. 10 підрозділу 10 розділу XX ПК України («Перехідні положення») нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Статтею 113 ПК України передбачає, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи (в тому числі, на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України), то контролюючий орган, розрахувавши суму грошового зобов»язання (якою є, в тому числі, щтрафна санкція за порушення вимог іншого законодавства, п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України) такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків саме податкове повідомлення-рішення, у відповідності до п. 58.1 ст. 58 ПК України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суб»єкта владних повноважень відповідає чинному податковому законодавству та процедура його прийняття є правильною, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 07.09.2015 року № про застосування до ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 800,00 грн. за порушення п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, у зв»язку з чим відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта щодо протиправності оскарженого рішення в зв»язку зі скасуванням постанови адміністративної комісії за рішенням суду, оскільки підставою для скасування зазначеної постанови слугувало порушення правил підвідомчості справ про адміністративні правопорушення, передбачені главою 17 КУпАП, а не у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач належними та допустимими доказами довів суду правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 07.09.2015 року «Про застосування штрафних (фінансових) санкцій» у розмірі 6 800,00 грн., через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у справі №807/2226/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14.04.2016 року.