Справа № 368/549/16-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/549/16-а
провадження № 2-а/368/20/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови, -

встановив:

позивач просить суд скасувати постанову ПС 3 № 010830 від 24.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі про правопорушення відносно нього, згідно ст. 247, ст. 293 КУпАП, звільнити його від сплати судового збору, на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП, посилаючись на те, що інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві, лейтенантом поліції ОСОБА_2 24.03.2016 року винесена постанова серії ПСЗ № 010830 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, згідно з якої, ним порушено п. 15.10 ПДР України, а саме: порушено правила стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, і накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Вважає дану постанову незаконною та необгрунтованою і такою, що винесена в порушення вимог КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Єдиним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення є постанова.

Згідно вказаної постанови, він 24.03.2016, о 17 годині, на бульварі Лесі України в місті Києві здійснив стоянку на автомобілі Hyundai Tucson, д.н.з. AI 1833 ЕК, ближче, ніж за десять метрів до пішохідного переходу, на перехресті, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, тобто порушив вимоги п.п. а) та д) п. 15.10 Правил дорожнього руху України. Посилання на інші докази вказана постанова не містить.

В той же час, відповідно до пп. а) та д) п.15.10 Правил дорожнього руху України (які згідно постанови він порушив), стоянка забороняється а) у місцях, де заборонена зупинка та д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Таким чином, такого порушення, як суттєве перешкоджання дорожньому руху не існує.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із зазначених положень протокол у справі про адміністративне правопорушення є доказом, який має оцінюватись органом (посадовою особою) на ряду з іншими доказами, з метою своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

Місце, де він припаркував автомобіль, жодним чином не унеможливлює рух інших транспортних засобів та руху пішоходів, оскільки вказане місце відведено для паркувальної зони та там працює паркувальник.

Крім цього, працівниками УПП в м. Києві не було проведено заміру відстані до пішохідного переходу та зазначені у постанові доводи, що він зупинився ближче, ніж 10 метрів від пішохідного переходу є передчасними.

В свою чергу працівники УПП в м. Києві не пояснили, які саме порушення він допустив та не надали йому можливості висловити свою думку, а лише повідомили, що на лінію 102 надійшов сигнал про те, що його автомобіль комусь заважає та пригрозили, що їде евакуатор та забере автомобіль на штраф майданчик.

Більше того, у постанові зазначено, що її винесено ОСОБА_2, що не відповідає дійсності, оскільки дану постанову заповнювала та підписувала жінка - поліцейський, яка в свою чергу не представлялась.

Крім того, вказані працівники УПП в м. Києві не роз'яснили йому права та обов'язки, а також порядок оскарження їх дій та даної постанови.

Також, у постанові зазначено, що він безробітній, хоча це не відповідає дійсності, чому працівники так зазначили йому невідомо, останні в нього навіть не запитували це і взагалі весь час винесення постанови склав близько 2 хвилин.

Таким чином жодних доказів його вини у вчинення вказаного правопорушення наведено не було.

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, вважає, що вказана постанова винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд встановив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 010830 від 24.03.2016 року ОСОБА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП.

Частина третя статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з статтею 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 122 КУпАП, покладено на органи внутрішніх справ (національну поліцію). Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений правомочним органом.

Крім цього, відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі-Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно пункту І Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. У той же час, приймає до уваги відсутність в діях позивача жодних шкідливих наслідків як для суспільства, так і для України.

Навіть при наявності ознак правопорушення, суд вважає, що позивач може бути звільнений від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України, але враховуючи його малозначність, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 22 КУпАП України звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови задовольнити частково.

Постанову ПС 3 № 010830 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. скасувати та провадження по справі закрити, застосувавши ст.. 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

В решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Шевченко