Справа № 750/2950/16-а
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2016-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2950/16-а
Провадження № 2-а/750/202/16

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Жук М.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
24.03.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ЧОВК) в якому просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без реалізації документів про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити на адресу Міністерства оборони України його заяву та додані документи щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути його заяву та додані документи щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення;

- зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двохмісячного строку з моменту набрання законної сили постановою суду.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 01.08.1978 по 30.11.2004 він проходив строкову військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу, є інвалідом війни, ветераном військової служби. Під час проходження вищевказаної строкової військової служби при виконанні службових обов`язків у 1995 році отримав травму (перелом-вивих С-5 хребця зі здавленням спинного мозку). Даний факт підтверджено висновками різних медичних комісій та, як наслідок отримав інвалідність ІІІ групи. За наведених обставин, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499. Саме тому, у встановленому законом порядку, звернувся до відповідних органів для отримання грошової допомоги. Однак, документи щодо призначення одноразової грошової допомоги, були розглянуті одноособово начальником Управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України та повернуті позивачу без реалізації, оскільки вони не мають розглядатися Міністерством оборони України. У зв`язку з тим, що розгляд питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, внаслідок встановлення інвалідності, у Міністерстві оборони України має розглядатись виключно колегіально, вищевказане рішення прийнято з порушенням процедури розгляду, а тому є незаконним.

Ухвалою судді від 28.03.2016 року відкрито скорочене провадження в даній справі, а відповідачам запропоновано надати через канцелярію суду заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

14.04.2016 року представник Міністерства оборони України надав письмові заперечення на позов, в яких пояснив, що заява позивача з доданими документами Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалася, пропозиції не формувались, протокол не складався і Міністру оборони України для прийняття рішення не подавався, а тому підстав для зобов`язання Міністерства оборони України призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю позивача, не має, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У наданих суду 07.04.2016 року запереченнях проти позову, представник Чернігівського обласного військового комісаріату позов не визнав та пояснив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 встановлений відповідний порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Відповідно до вказаного порядку Чернігівський ОВК являється лише посередником між позивачем та Міністерством оборони України та не уповноважений на прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, визначення її розміру чи виплати. Рішення про призначення одноразової грошової допомоги, її розміру приймає Міністерство оборони України, після чого перераховує на рахунки ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідну суму коштів, яка є цільовою і призначена для виплати конкретній особі. Тільки після вищевказаного у Чернігівського ОВК виникає право та обов`язок перерахунку одноразової грошової допомоги позивачу, тобто дії ІНФОРМАЦІЯ_3 є похідними від дій Міністерства оборони України. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу не було відмовлено у вчиненні жодних дій пов`язаних з призначенням та виплатою його одноразової грошової допомоги, навпаки ним здійснено всі передбачені законодавством дії щодо розгляду даного питання. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та в їх задоволенні має бути відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах колишнього Радянського Союзу в період з 01.08.1978 по 30.11.2004, є інвалідом війни, ветераном військової служби (а.с. 27).

У 1995 році отримав травму, що підтверджено довідкою командира в/ч НОМЕР_1 , відповідно до якої перелом-вивих С-5 хребця зі здавленням спинного мозку є наслідком проходження вищевказаної строкової військової служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 21).

Згідно витягу із Протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 15.12.2006 № 1835 у ОСОБА_1 встановлено перелік травм і захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 29).

В подальшому позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності безтерміново, яка настала в результаті перенесеної компресійної закритої черепно-мозкової травми та шийного відділу хребта з переломом-вивихом С-5 тіла хребця, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Даний факт підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії МСЕ-ЧНВ № 040268 (а.с. 33).

15.12.2015, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

В свою чергу, 24.12.2015 за № 6537 ЧОВК надіслав висновок директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України з відповідними додатками щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Проте листом, від 19.02.2016 року за № 248/3/6/671 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив ЧОВК, що не бачить підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги мотивуючи тим, що Закон України від 03 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», яким було внесено зміни до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499) набрав чинності 01 січня 2007 року, отже, дія цих правових актів поширюється тільки на військовослужбовців, які отримали інвалідність та звільнені після цієї дати або продовжують проходити військову службу, а тому дія вищевказаних Законів України на ОСОБА_1 не поширюється (звільнений до 01 січня 2007 року), тому і права на виплату одноразової грошової допомоги він немає (а.с. 35).

02.03.2016 листом за № 5/884с, ЧОВК повідомив про вищевказане рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України позивача (а.с. 36).

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011- XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей(далі Закон № 2011- XII).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.

Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

Згідно із п.п. «б» п. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до п. 2 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Пунктом 6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 11 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок) визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Відповідно до п. 13 Порядку керівник уповноваженого органу (Чернігівський ОВК) подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (розпорядник бюджетних коштів).

Згідно із п. 14 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

З метою виконання в Міністром оборони України положень закону 16-2 Закону № 2011-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 наказом Міністерства оборони України «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» від 12.04.2007 № 168 (далі - Наказ) призначена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії входить заступник Міністра оборони України та 8 керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України.

Виходячи з наведеного, розгляд питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності у Міністерстві оборони України розглядається та приймається комісійно. Оскільки подані позивачем документи розглянуті одноособово, в порушення норм чинного законодавства, то такі дії Міністерства оборони України є незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 .

Крім того, суд зазначає, що в спірних правовідносинах саме на Міністерство оборони України, як на головного розпорядника коштів, покладено обов`язок щодо прийняття рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням останньому інвалідності III групи, тому вимоги позивача щодо визнання неправомірною бездіяльності даного відповідача щодо не розгляду цього питання та зобов`язання його розглянути мають бути задоволені.

Оскільки Порядком визначена процедура щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до якої особа, яка має право на таку допомогу подає певні документи, а керівник уповноваженого органу, в даному випадку ЧОВК, подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку то вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби також є обґрунтованими та мають бути задоволені.

Частиною першою статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, здійснення судового контролю за виконанням судового рішення можливе виключно за ініціативою суду. Вказаною статтею не передбачено процесуальної можливості розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за ініціативою сторони по справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк необхідно відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій та рішень.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо залишення без розгляду документів про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити на адресу Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 та додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя