Справа № 308/3171/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ату про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, посилаючись на те, що 27.03.2016 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску, а документів, що посвідчують особу, на момент затримання, при собі не мав.

Зазначає, що відповідач знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, вирішив вибрати найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що він буде порушувати та ігнорувати законодавство країн.

У звязку з цим, оскільки у відповідача відсутня законна підстава для перебування на території України, позивач просить примусово видворити відповідача з України та затримати його з метою ідентифікації і забезпечення примусового видворення на строк , необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як 12 місяців.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був виявлений та затриманий за спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 27.03.2016 року. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

27.03.2016 року начальником Чопського прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, відповідачу було розяснено, що він зобовязаний покинути територію України до 28.03.2016 року.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має намір звернутися до міграційної служби з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач звернувся до міграційної служби із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується довідкою № 007034 «Про звернення за захистом в Україні»

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення та примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, повезених із перебуванням іноземців та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009 р. примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту», біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Враховуючи, що на момент розгляду справи залишається не вирішеною заява відповідача про надання останньому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на нього поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а тому він не може бути примусово видворений.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статями 160-163, 183-5, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ату про примусове видворення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пятиденного строку з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3