Справа № 688/518/16-а
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/518/16-а
№ 2-а/688/28/16
Постанова

Іменем України

14 квітня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

за участю представників позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань у м.Шепетівка адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» до Шепетівської міської ради Хмельницької області про скасування рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року,

встановив:

Позивач ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» звернувся до суду з позовом до Шепетівської міської ради Хмельницької області про скасування рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.12.2011 року між ним та відповідачем був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 концесійний договір, обєктом якого є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж». Рішенням ХХІІІ сесії Шепетівської міської ради VI скликання № 10 від 26.04.2012 року ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» визнано виконавцем послуг з централізованого опалення в м.Шепетівка. Рішенням VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року ухвалено повернути до комунальної власності цілісний майновий комплекс комунального підприємства «Шепетівське підприємство теплових мереж», створити комісію з приймання-передачі в складі згідно з додатком до цього рішення.

Позивач вважає, що під час прийняття рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року «Про повернення цілісного майнового комплексу» не дотримано процедури його прийняття, передбаченої Регламентом Шепетівської міської ради. Також, вважає, що воно є регуляторним актом, оскільки воно відповідає ознакам, наведеним у Законі України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». На порушення норм чинного законодавства не було оприлюднено проект даного рішення та додаток до нього за 20 робочих днів до дати його розгляду та не було проведено аналізу регуляторного впливу, як цього вимагає Регламент Шепетівської міської ради та Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також, вказуючи на те, що прийняте сесією міської ради рішення може вплинути на конкуренцію на ринку з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії, посилається на те, що проект рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання «Про повернення цілісного майнового комплексу» в порушення п.2 Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України № 4-р від 01.04.1994 року, відповідачем з Хмельницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не погоджувався.

Крім того, звертає увагу на те, що рішенням господарського суду Хмельницької області по справі № 924/884/15 від 20.10.2015 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 року, задоволено позов Шепетівської міської ради до ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», вирішено розірвати концесійний договір від 02.12.2011 року та видати наказ. Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Позивач також не позбавлений права оскаржити рішення господарського суду Хмельницької області від 20.10.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 року в касаційного порядку.

А тому, просить суд скасувати рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року «Про повернення цілісного майнового комплексу» та стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяви.

Представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов підтримали, з підстав викладених у ньому. Крім того, суду пояснили, що рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання «Про повернення цілісного майнового комплексу» підлягає скасуванню у звязку з тим, що, починаючи від підготовки його проекту до його прийняття сесією міської ради, порушено вимоги Регламенту Шепетівської міської ради. А саме, в оскаржуваному рішенні йдеться про повернення цілісного майнового комплексу до комунальної власності, однак представниками відповідача не зазначено та не надано доказів, що вказане право комунальної власності припинялось. Крім того, вважають, що всупереч вимогам ст. 44 Регламенту перед включенням даного питання до проекту порядку денного воно попередньо не розглядалось у постійній комісії з питань розвитку промисловості, житлово-комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та звязку, до повноважень якої віднесено розгляд даного питання. Також, всупереч ст. 45 Регламенту не дотримано порядку оприлюднення вказаного проекту рішення. Крім того, незважаючи на те, що на сесії ради повідомлялось про оскарження рішень господарського суду Хмельницької області та Рівненського апеляційного господарського суду в касаційному порядку, дане рішення було прийняте, хоча на час розгляду справи постановою Вищого господарського суду України вказані рішення скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому договірні відносини продовжують діяти. Внаслідок прийняття оскаржуваного рішення було захоплено адмінбудівлі ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та паралізовано його роботу, в подальшому визначено іншого виконавця послуг з централізованого опалення в м.Шепетівка, введено в оману споживачів вказаних послуг, а тому ними перераховано кошти за надані послуги в сумі 17000 грн. на рахунок ШПВКГ, хоча договір концесії продовжує діяти, позивач продовжував надавати послуги, а вказані кошти позивачу так і не повернуто.

Представники відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судових засіданнях проти позову заперечували посилаючись на те, що оскаржуване рішення не є регуляторним актом, оскільки діє на визначене коло осіб, має одноразовий характер, містить конкретний припис і вичерпує свою дію після його виконання. Крім того, зазначали, що воно прийняте на підставі і на виконання рішення суду і концесійного договору (правозастосовна діяльність), а не на регулювання або регламентування правовідносин у певній сфері господарської діяльності. Також, вказували, що позивачем не надано належного обґрунтування, в чому саме полягає вплив оскаржуваного рішення міської ради на конкуренцію, не наведено посилань на підстави обовязкового погодження з Антимонопольним комітетом, визначені чинним законодавством. З огляду на необхідність невідкладного вирішення питання щодо комунального майна, після набрання рішенням суду про розірвання концесійного договору законної сили, враховуючи бездіяльність ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та протиправне утримання ним майна територіальної громади, відповідно до ст.46 Регламенту було підготовлено проект оскаржуваного рішення, зареєстровано, завізовано та відповідно до п.2 ч.1 ст.42 Регламенту Шепетівської міської ради, яка передбачає затвердження порядку денного та порядок включення додаткових питань, розгляд проекту оскаржуваного рішення було внесено на обговорення та включено до порядку денного пленарного засідання 21.01.2016 року. Оскільки на пленарному засіданні сесії 21.01.2016 року були присутні 8 із 9 членів комісії з питань розвитку промисловості, житлово-комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та звязку, попереднього (до засідання сесії) обговорення проекту оскаржуваного рішення на постійній комісії відповідно до п.3 ст. 29 Регламенту міської ради не відбувалось та протокол засідання комісії не вівся. Також, вказували на те, що відповідно до ч.1 ст. 45 Регламенту передбачено виключення щодо оприлюднення проектів рішення п.6 ст. 30 підрозділу І Регламенту. Отже, посилання позивача на той факт, що була порушена процедура прийняття рішення сесією міської ради також безпідставне. Атому, просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року між ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та Шепетівською міською радою було укладено Концесійний договір, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 5076, згідно п.п. 1, 2 якого концесієдавець (відповідач) надав строком на 12 років концесіонеру (позивачу) право істотно поліпшувати та здійснювати управління (експлуатацію) об'єкта концесії, з метою задоволення громадських потреб у сфері теплопостачання за умови сплати концесійних платежів та виконання інших умов цього договору. Обєктом концесії за цим договором є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж».

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року у справі №924/884/15 позов Шепетівської міської ради до ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» про розірвання концесійного договору задоволено. Розірвано концесійний договір від 02.12.2011 року, укладений між Шепетівською міською радою та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», посвідчений нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі № 5076, стягнуто 1218 грн. судового збору та ухвалено видати наказ.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 січня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» залишено без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 20.10.2015 року у справі №924/884/15 без змін.

Рішенням VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року вирішено:

1. Повернути до комунальної власності цілісний майновий комплекс комунального підприємства «Шепетівське підприємство теплових мереж», яке було передано за договором концесії від 02.12.2011 року та акту приймання-передачі до нього ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з проведеними поліпшеннями цього майна.

2. Створити комісію з приймання-передачі цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж» в складі згідно з додатком.

3. Зобовязати ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» надати до 25.01.2016 року до Шепетівської міської ради перелік майна та відповідну документацію до нього, яке відповідно до п.15 Концесійного договору від 02.12.2011 року підлягає поверненню з врахуванням проведених поліпшень.

4. Комісії на протязі 3-х днів з моменту отримання переліку майна та відповідної документації до нього перевірити наявність майна та надати на затвердження сесії Шепетівської міської ради акт приймання-передачі майна, повернутого ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» до комунальної власності.

5. Заборонити ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» вчиняти будь-які дії щодо вибуття (в т.ч. демонтаж, знищення, утилізація тощо) активів підприємства, технічної документації на обладнання, бази даних абонентського відділу та іншої, створеної в процесі виконання концесійного договору, документації.

6. Зобовязати ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» до 25.01.2016 року в повній мірі сплатити належні суми концесійних платежів, передбачених концесійним договором.

7. У разі ненадання ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» до 25.01.2016 року до Шепетівської міської ради переліку майна, яке відповідно до п. 15 Концесійного договору від 02.12.2011 року підлягає поверненню з врахуванням проведених поліпшень, вчинення посадовими особами ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» дій щодо вибуття комунального майна, зобовязати міського голову ОСОБА_11 звернутись до правоохоронних органів з заявами щодо неправомірного використання комунального майна.

В своїх поясненнях представник відповідача ОСОБА_8 посилалась на те, що оскаржуване рішення прийняте на підставі рішення господарського суду, яке набрало законної сили та підлягало негайному виконанню. А, відтак, у ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» після набрання законної сили рішенням суду, були відсутні будь-які права на майно територіальної громади. Тому, відсутній факт порушення прав ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» та підстави звернення до суду. Проте з такими твердженнями представника відповідача суд погодитись не може.

Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб'єктивне переконання особи (позивача) у порушенні його прав суб'єктом владних повноважень у конкретних публічно правових відносинах. Тобто, переконання у тому, що його суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином. При цьому, у разі відповідного звернення особи, суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Крім того, Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26.03.2013 р. прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 статті 3, ч. 1 статті 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо при розгляді справи не встановлено факту порушення прав чи інтересів позивача, то навіть у разі, якщо бездіяльність суб'єкта владних повноважень є протиправною, підстави для задоволення позову та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії відсутні. Тобто, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Згідно з положеннями статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відтак прослідковується, що з прийняттям оскаржуваного рішення правовідносини між Шепетівською міською радою та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» надають спору, що з них виник, публічно-правового характеру. Водночас, пунктом 15 Концесійного договору передбачено, що повернення майна обєкта концесії здійснюється у 10-денний строк після припинення дії цього договору і оформляється актом приймання-передачі. В той же час, відповідач приймаючи оскаржуване рішення вказаних умов не дотримався, а на третій день після розірвання договору концесії зобовязав позивача в строк до 25.01.2016 року надати до Шепетівської міської ради перелік майна та відповідну документацію до нього. В разі невиконання відповідач зобовязав міського голову звернутись до правоохоронних органів з заявами щодо неправомірного використання комунального майна. Більше того, заборонив позивачу розпоряджатись його активами. Порушення прав позивача слідує зі змісту оскаржуваного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон №280/97-ВР).

Відповідно до статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 26 Закону №280/97-ВР передбачена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад. Серед повноважень міської ради, визначених ст. 26 даного Закону є в тому числі вирішення питань про надання у концесію обєктів права комунальної власності, проте відсутні повноваження щодо повернення майна до комунальної власності після розірвання договору концесії.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про особливості передачі в оренду чи концесію об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності», істотними умовами договору оренди чи концесії об'єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, крім визначених законами України «Про концесії» і «Про оренду державного та комунального майна» є в тому числі порядок та умови відновлення переданого в оренду чи концесію об'єкта централізованого тепло-, водопостачання і водовідведення та його повернення.

Як встановлено в суді, між сторонами у справі було укладено договір концесії, обєктом концесії є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж»,однією із істотних умов договору було повернення цілісного майнового комплексу у разі його розірвання (п.15 Договору). Крім того, на момент прийняття рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року концесійний договір було розірвано рішенням господарського суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року.

Шепетівською міською радою оскаржуваним рішенням також заборонено ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» вчиняти будь-які дії щодо вибуття активів підприємства, технічної документації на обладнання, бази даних абонентського відділу та іншої, створеної в процесі виконання концесійного договору, документації. Зобовязано до 25.01.2016 року в повній мірі сплатити належні суми концесійних платежів, передбачених концесійним договором.

З системного аналізу ст.ст. 133,134,139 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV вбачається, що активи субєкта господарювання - це майно в його матеріальній і нематеріальній формах, яке отримане ним за рахунок як власних,так і (або) залучених ресурсів, та яке перебуває у його володінні, користуванні, розпорядженні на певному правовому титулі та призначене для використання у фінансово-господарській діяльності. Встановлення обмежень, заборон щодо нього, без законних на те підстав, не допускається.

Як визначено ст. 23 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV, органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування. У випадках, передбачених законом, відносини органів місцевого самоврядування з суб'єктами господарювання можуть здійснюватися також на договірних засадах.

Судом також встановлено, що умовами концесійного договору визначено умови, порядок внесення концесійних платежів, відповідальність сторін за невиконання зобовязань за ним та порядок розвязання спорів.

Отже, суд вважає, що чинним законодавством передбачено інший порядок регулювання відносин, які склались між сторонами, а ніж той, який обрала Шепетівська міська рада, приймаючи рішення № 36 «Про повернення цілісного майнового комплексу». Суд приходить до висновку, що приймаючи дане рішення Шепетіська міська рада діяла не в межах повноважень, що передбачені Конституцією та Законами України.

Більше того, приймаючи оскаржуване рішення Шепетівською міською радою не дотримано процедури його прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону №280/97-ВР , сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 47 Закону №280/97-ВР , постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Крім вказаного Закону порядок скликання сесії ради, підготовки і розгляду нею питань, про затвердження порядку денного сесії, прийняття рішень Ради та інші питання визначаються Регламентом Шепетівської міської ради VII скликання (надалі Регламент), затвердженим рішенням ІІ сесії міської ради VII скликання від 17.12.2015 року № 11.

Згідно ст. 17 Регламенту відповідно до компетенції, визначеної положенням про постійні комісії Ради, постійні комісії розглядають на своїх засіданнях проекти рішень сесії та готують висновки та рекомендації по проектам нормативних та інших юридичних актах міської ради, незалежно від субєкту їх внесення.

Відповідно до ст. 23 Регламенту кожне засідання комісії оформляється протоколом, який складає секретар комісії.

Частиною 3 ст. 29 Регламенту передбачено, що комісія Ради або її робоча група може проводити своє засідання одночасно з пленарними засіданнями Ради у тому разі, коли проект ухвали визнано невідкладним чи за дорученням Ради.

У судових засіданнях представники відповідача посилались на те, що питання щодо повернення цілісного майнового комплексу до комунальної власності потребувало невідкладного вирішення та вносилось в порядок денний заздалегідь запланованої сесії як додаткове питання. На початку сесії обговорювалась пропозиція міського голови щодо його включення до проекту порядку денного, за яку було проголосовано та отримано необхідну кількість голосів. А тому, процедуру вважають було дотримано.

Згідно ст. 44 Регламенту Шепетівської міської ради включенню питання до проекту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання Ради для прийняття не процедурного рішення передує попередній розгляд цього проекту у постійних комісіях Ради. При прийнятті невідкладних рішень на вимогу міського голови за погодженням не менше двох третин зареєстрованих на засіданні депутатів, засідання відповідної комісії з розгляду ініційованого головою питання може бути проведене під час пленарного засідання.

Проте, як вбачається з наданого суду протоколу VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 21 січня 2016 року вищевказаний порядок прийняття невідкладного рішення, на який вказували у судових засіданнях представники відповідача та про одночасне засідання постійної комісії з питань розвитку промисловості, житлово-комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та звязку разом із пленарним засіданням сесії, дотримано не було. В даному протоколі не відображено вимогу міського голови, погоджену не менше як з двома третинами зареєстрованих на засіданні депутатів про проведення засідання відповідної комісії з розгляду ініційованого головою питання під час пленарного засідання сесії. В ньому лише відображено про включення в порядок денний сесії додаткових питань.

А тому, також не заслуговують на увагу посилання представників відповідача як на підтвердження дотримання процедури присутність під час засідання сесії 8 з 9 членів постійної комісії з питань розвитку промисловості, житлово-комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та звязку, які брали участь у голосуванні за проект оскаржуваного рішення. Як вбачається з того ж протоколу VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 21 січня 2016 року мав місце лише виступ депутата ОСОБА_12, який входить до складу постійної комісії, однак його не можна вважати висновком чи рекомендацією даної комісії. Отже, відповідачем не надано доказів, в тому числі протоколу засідання постійної комісії з питань розвитку промисловості, житлово-комунального господарства, підприємницької діяльності, транспорту, енергетики та звязку по розгляду невідкладного на думку відповідача питання, обовязкове ведення якого передбачено ст. 23 Регламенту, як і не доведено дотримання процедури передбаченої Регламентом щодо порядку його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Регламенту секретар ради розглядає поданий проект, реєструє його у книзі реєстрації проектів рішень Ради та визначає перелік комісій Ради та відповідних структурних підрозділів виконавчого органу, які мають попередньо розглянути чи завізувати проект. Візування проекту рішення є обовязковим.

Крім того, представниками відповідача лише вказувалось на дотримання порядку підготовки проекту оскаржуваного рішення, реєстрацію та візування, однак доказів суду на підтвердження вказаних фактів надано не було. В судовому засіданні за клопотанням представників позивача було оглянуто книгу реєстрації проектів рішень Шепетівської міської ради. Однак, вказана книга не відповідає вимогам з діловодства, які звичайно ставляться до документів, які містять службову інформацію. Вказана книга прошита, сторінки у ній пронумеровані, однак, вона не скріплена печаткою Шепетівської міської ради, порядкова нумерація у вказаній книзі відсутня, хоча у попередніх роках, які містяться у цій же книзі, вона велась. В той же час, інших доказів на підтвердження порядку підготовки проекту рішення, його візування суду не надано. А тому, є слушними зауваження представника позивача ОСОБА_4 про те, що не зрозуміло чи візувався вказаний проект рішення взагалі, а якщо візувався, то ким саме. Ні з пояснень представників відповідача, ні з письмових доказів, які надані суду, не представилось можливим встановити дану інформацію, хоча ст. 71 ч.2 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, оскільки він заперечує проти адміністративного позову.

З вказаних ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» підстав для скасування рішення сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року судом береться до уваги порушення процедури його прийняття з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно дозакону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

З аналізу вказаної норми права та суті оскаржуваного рішення вбачається, що вказане рішення Шепетівської міської ради не є регуляторним актом. А тому, посилання позивача на спеціальний порядок його розробки, розгляду міською радою, погодження із Хмельницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не заслуговує на увагу.

Статті 11, 105, 162 КАС України з урахуванням принципу офіційного зясування всіх обставин у справі, дають суду можливість для повного захисту прав сторін обрати інший спосіб їх захисту та прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. А тому, суд вбачає, що рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року «Про повернення цілісного майнового комплексу» не відповідає критеріям, встановленим для такого роду рішень частиною третьою статті 2 КАС України і вважає за необхідне визнати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 69-72, 94, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» до Шепетівської міської ради Хмельницької області про скасування рішення VIсесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення VI сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 36 від 21 січня 2016 року «Про повернення цілісного майнового комплексу».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Шепетівської міської ради Хмельницької області.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Козачук