Справа № 809/4231/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 876/250/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року у справі № 809/4231/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1387/6 від 09.10.2015 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1387/6 від 09.10.2015 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивує тим, що наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 1387/6 від 09.10.2015 року позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором. Вказаний наказ видано за результатами службового розслідування, яке проведено без повного, всебічного та об'єктивного встановлення обставин справи, з грубим порушенням трудового законодавства, ЗУ "Про державну службу", а також Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ № 950 від 13.06.2000 року. Вважає звільнення з роботи незаконним, тому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 1387/6 від 09.10.2015 року, зобов'язати відповідача поновити його на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що з 27.12.2011 року позивач перебував на публічній службі і обіймав посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області. 27.12.2011 року прийняв присягу державного службовця.

Наказом № 1387/6 від 09.10.2015 року начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звільнений із займаної посади відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України за систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

05.08.2015 року позивач, перебуваючи на службі прийняв заяву ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності з виготовленням свідоцтва на земельну ділянку від ОСОБА_4, яка не мала на це повноважень.

За фактом допущеного позивачем порушення, наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 257/5 від 16.09.2015 року призначено службове розслідування.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивач прийняв заяву та документи для проведення державної реєстрації права власності з виготовленням свідоцтва на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрував у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним № 12674085 від неналежного заявника - ОСОБА_4, у якої були відсутні документи, що підтверджують її повноваження діяти від імені ОСОБА_3, чим порушив вимоги частини 11 статті 16, частини 2 статті 9 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абзацу 2 пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу 26.12.2014 року наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 89/7 за порушення трудової дисципліни оголошено догану, термін дії якої на день звільнення не сплив, то відповідачем законно звільнено ОСОБА_2 по пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Окрім того, ОСОБА_2 порушив вимоги частини 4 статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", при здійсненні друку свідоцтва (індексний номер документа 42548361, серія та номер бланку СТА 022001) та витягу (індексний номер документа 42548521, серія та номер бланків ЕЕХ 417958 та ЕЕХ 4179590.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 9 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року державний реєстратор прав на нерухоме майно встановлює відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та обтяжень.

За приписами частини 7 статті 16 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулась неналежна особа.

Підставою звільнення ОСОБА_2 з роботи слугував висновок акту проведення службового розслідування.

05.08.2015 року позивач, перебуваючи на службі прийняв заяву ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності з виготовленням свідоцтва на земельну ділянку від ОСОБА_4, яка не мала на це повноважень.

За фактом допущеного позивачем порушення, наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 257/5 від 16.09.2015 року призначено службове розслідування.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивач прийняв заяву та документи для проведення державної реєстрації права власності з виготовленням свідоцтва на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрував у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним № 12674085 від неналежного заявника - ОСОБА_4, у якої були відсутні документи, що підтверджують її повноваження діяти від імені ОСОБА_3, чим порушив вимоги частини 11 статті 16, частини 2 статті 9 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абзацу 2 пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року.

ОСОБА_2 26.12.2014 року наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 89/7 за порушення трудової дисципліни оголошено догану, термін дії якої на день звільнення не сплив.

Окрім того, ОСОБА_2 порушив вимоги частини 4 статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", при здійсненні друку свідоцтва (індексний номер документа 42548361, серія та номер бланку СТА 022001) та витягу (індексний номер документа 42548521, серія та номер бланків ЕЕХ 417958 та ЕЕХ 4179590.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами, працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

А тому колегія апеляційного суду вважає, що відповідачем законно звільнено ОСОБА_2 по пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є безпідставним, не обґрунтованим і не підлягає до задоволення.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року у справі № 809/4231/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст ухвали виготовлено 13.04.2016 року.