Справа № 22-а-3937/11
Суддя: Верланов С. М.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Приходька К.П.,

суддів Верланова С.М.,Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня,

П О С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом,який мотивував тим, що вн є інвалідом війни 3-ої групи, і згідно законодавства має право на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі 6-ти мінімальних зарплат за віком, але відповідачем йому виплачено вказану допомогу за 2008 рік в розмірі 350 грн. Оскільки відповідач відмовляється провести вказану доплату то позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив зобовязати відповідача провести донарахування та виплату недоплаченої суми за 2008 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в розмірі 2886 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2008 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в розмірі 3017 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня та зобовязано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області провести донарахування та виплату на користь позивача щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня за 2008 рік виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в розмірі 3017 грн.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, щопозивач користується пільгами, встановленим для інвалідів війни 3-ої групи, що стверджується копією посвідчення серії Б № 498392 від 4 грудня 1998 року. Також встановлено, що перерахунок вказаної допомоги проведено відповідачем в розмірі 650 грн. 8 травня 2008 року, вказані кошти надійшли на рахунок позивача 13 травня 2008 року.

Разом з тим, у 2008 році грошова допомога ветеранам ввійни війни щороку до 5-го травня виплачується в розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів Україн в межах бюджетних призначень, установлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" положення якого обмежували розміри щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, що передбачена Законом України «Про статус ветеранів війн, гарантії їх соціального захисту».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 8-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було передбачено, що щорічна разова грошової допомоги до 5-го травня виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетними призначеннями та ураховуючи вимоги ст. 95 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановив розміри щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 ч.4 Закону України «Про статус ветеранів війн, гарантії їх соціального захисту»:

Так, виплати за 2008 рік відповідачем проводились згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів ОСОБА_2 «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Частина 2 ст. 95 Конституції України визначає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальні суспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом ч.3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

На момент виникнення спірних відносин у 2008 році, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів, необхідно встановити положення яких рівнозначних за юридичною силою законів були діючими: ОСОБА_2 України ОСОБА_2 «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», чи закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням тих обставин, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10- рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" зокрема щодо внесення змін до Закону України Законів ОСОБА_2 «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент виникнення спірних відносин, а саме, на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів у травні 2008 року у розмірі 350 грн. (а.с.12) положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були діючими, а були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10 рп, тобто після проведених виплат.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» не можна визнати неправомірними, оскільки відповідач на час проведення спірних виплат діяв відповідно до встановлених норм Закону.

Таким чином дії відповідача на час виплати позивачу зазначеної у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» щорічна разова грошової допомоги до 5-го травня узгоджувалися з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України.

Оскільки, невиплата позивачу зазначеної допомоги у повному розмірі викликана не протиправними діями Управління, а прийняттям законодавцем неконституційних положень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» , то захист його порушених прав щодо отримання недоплаченої суми може відбуватися лише в порядку визначеному ч.3 ст. 152 Конституції України.

Таким чином, колегія вважає за необхідне прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді