Справа № 428/1783/16-а
Суддя: Скочій Г. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/1783/16-а
Провадження №2-а/428/37/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі судді Скочій Г.Д., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на отримання допомоги при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Згідно свідоцтва про народження позивач є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На час народження дитини батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у зоні проведення антитерористичної операції м. Брянка Луганської області і виїхати для народження дитини через побоювання за власне життя, та майбутньої дитини не мали можливості. Крім того, після народження дитини, у неї були певні ускладнення зі станом здоров'я, що підтверджується копіями медичної документації. Після повернення на підконтрольну Україні територію, наприкінці 2015 року, позивач звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області з метою отримання свідоцтва про народження дитини, однак свідоцтво отримано не було, та позивач був вимушений звернутись до суду з метою встановлення факту народження дитини. Судом факт народження дитини було встановлено, та 20.01.2016р. позивачка отримала свідоцтво про народження дитини. 25.01.2016р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача з метою призначення допомоги при народженні дитини, однак було отримано відповідь (№446/06 від 25.01.2016р.) про те, що звернення не розглянуто у зв'язку із тим, що воно надійшло пізніше ніж за 12 календарних місяців після народження дитини. Тому позивач була змушена звернутися до суду та просить суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити їй допомогу при народженні дитини дівчинки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Підтвердив доводи,викладені у позові, додаткових пояснень не мав.

Представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в яких вони заперечують проти позову, вважають позовні вимоги необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001р. № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Дитина позивача народилася 13.11.2014 р. Свідоцтво про народження дитини було видане лише 20.01.2016 р.. 25.01.2016 року позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини. В призначенні зазначеної допомоги було відмовлено, оскільки відсутні законні підстави для призначення вищевказаної допомоги, тому що строк звернення за її призначенням становить більш ніж 12 календарних місяців після народження дитини. Тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності їх представника.

Суд, оцінивши надані матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №370035, виданого 20.01.2016 року ВДРАЦС Лисичанського МУЮ у Луганській області, ОСОБА_3 народилася 13.11.2014 року в м. Алчевськ, Луганської області. Батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 12). Зазначене свідоцтво про народження видане на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 18.12.2015 року (а.с. 11). Згідно повідомлення про відмову у наданні соціальної допомоги № 446/06 від 25.01.2016 року ОСОБА_1 не призначено соціальну допомогу, оскільки звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків, з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12-ти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до п. 10, 11, 12 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови предявлення паспорту або іншого документу, що посвідчує особу, подається копія свідоцтва про народження дитини (з предявленням оригіналу). Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий зазначеними органами та/або особами є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна зобов'язується вживати всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, нормами міжнародного права, для якнайшвидшого звільнення території України від окупації, відновлення цілісності та суверенності держави, відновлення порушених внаслідок окупації прав і свобод людини і громадянина на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними окупованої території.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою. В даному випадку неможливість своєчасного звернення до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призвело до порушення інтересів саме дитини.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. У разі відсутності закону, що регулює подібні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки права дитини (громадянина України), яка покинула тимчасово окуповану територію гарантується державою, звернення за призначенням допомоги при народженні дитини не було можливим без отримання свідоцтва про народження, свідоцтво про народження отримано після набрання рішенням суду на території України законної сили, з моменту отримання свідоцтва до моменту звернення за допомогою пройшов дуже незначний час та не звернення за допомогою у встановлений строк викликано поважними причинами, якими є окупація території України, а саме м. Брянка та м. Алчевськ Луганської області, де дитина була народжена та на якій під час її народження не діяли органи державної влади України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 46, 52 Конституції України, ст.ст. 1, 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», ст.ст. 5, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. , 2, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 69, 71, 94, 158, 160 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини дівчинки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г. Д. Скочій