Справа № 820/4133/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2016 р. м.Київ К/800/43280/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс», в якому просило стягнути адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів, в сумі 12340 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачем, в порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не виконано нормативу робочих місць з працевлаштування інвалідів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року позовну заяву залишено без задоволення.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із виконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів, встановлених ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», вжиття ним заходів зі створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та відсутності підстав для застосування до підприємства адміністративно-господарських санкцій.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року задоволено апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів; скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року; прийнято нову, якою позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів, у сумі 12340 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи адміністративний позов, суд апеляційної інстанції зазначив про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», у зв'язку з невиконанням відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про виконання вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 1 ст.20 цього Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону).

Відповідно до наданого відповідачем Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою 10-ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» у 2014 році становила 10 осіб, з них середньооблікова чисельність інвалідів - штатних працівників у підприємства - 0 осіб, чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», становила 1 особу.

Діючим законодавством встановлюється обов'язковий для підприємств норматив робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, а також передбачається сплата підприємствами адміністративно-господарських санкцій у разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для інвалідів.

При цьому, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України, Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно ч.3 ст.18 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.18-1 Закону пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.50 Закону України від 05 липня 2012 року №5067-VІ «Про зайнятість населення» (набрав чинності з 01 січня 2013 року) роботодавці зобов'язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

Згідно Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316, форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ТОВ «Альфатранссервіс» від 11 липня 2013 року №5 внесено зміни до штатного розпису, затвердженого наказом від 21 березня 2013 року №1 та введено до штатного розпису посаду «слюсар з механоскладальних робіт» із посадовим окладом у розмірі 1200 грн. та місячним фондом заробітної плати 1200 грн. згідно нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

11 липня 2013 року ТОВ «Альфатранссервіс» прийнято наказ №6, яким затверджено новий штатний розклад та введено його в дію з 11 липня 2013 року. При цьому до вересня 2014 рік штатний розпис посад працівників ТОВ «Альфатранссервіс» не змінювався.

12 липня 2013 року відповідачем направлено до Харківського міського центру зайнятості лист (отриманий останнім 12 липня 2013 року) з інформацією про створення одного робочого місця для працевлаштування інвалідів та проханням забезпечити працевлаштування інваліда на посаду слюсаря з механоскладальних робіт.

16 липня 2013 року ТОВ «Альфатранссервіс» подано до Харківського міського центру зайнятості звітність за формою 3-ПН про наявність вакансій слюсаря з механоскладальних робіт із зазначенням в графі «Окрема категорія громадян у рахунок броні, а також інваліди, пенсіонери, студенти та інші» шифру 11, що відповідно до розділу 3 Інструкції щодо заповнення форми звітності 3-ПН «Звіт про наявність вакансій» відображає потребу в працівникові за категорією «інваліди».

Таким чином, ТОВ «Альфатранссервіс» виконано обов'язок щодо повідомлення державну службу зайнятості про наявність вакансії для працевлаштування інвалідів протягом 10 днів з моменту її відкриття.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що відповідачем звіти за формою 3-ПН із вакансіями для осіб з обмеженими фізичними можливостями до Харківського міського центру зайнятості направлялись за травень, липень, серпень, вересень 2014 року на посаду слюсаря з механоскладальних робіт.

Крім того, відповідачем самостійно здійснено пошук та працевлаштування інваліда 2 групи на посаду дизайнера-виконавця промислових виробів та об'єктів згідно наказу від 10 вересня 2014 року №14.

22 вересня 2014 року відповідачем направлено до Харківського міського центру зайнятості лист №1-22/0, в якому просив не направляти осіб з числа інвалідів на посаду слюсаря з механоскладальних робіт, оскільки у зв'язку з виробничою необхідністю вказану посаду у вересні 2014 року виведено зі штатного розпису та введено нова посада згідно нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Доказів направлення державною службою зайнятості до ТОВ «Альфатранссервіс» осіб з обмеженими фізичними можливостями для працевлаштування позивачем не надано.

Отже, відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів та недопущення правопорушення у сфері господарювання, що встановлено судом першої інстанції.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову щодо стягнення з відповідача адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів, є помилковими.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатранссервіс» задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року скасувати, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді