Справа № 814/2001/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2001/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до приватного підприємства «Глесс Сервіс Груп», Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області подала апеляційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою від 12 вересня 2014 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до приватного підприємства «Глесс Сервіс Груп», Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсними установчих та реєстраційних документів, припинення юридичної особи.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки за нормами як Цивільного так і Господарського кодексів важливою умовою набуття юридичною особою правоздатності та здійснення господарської діяльності є правомірність проведення державної реєстрації такої юридичної особи, в той час як засновник та керівник приватного підприємства «Глесс Сервіс Груп» ОСОБА_2 надала пояснення, що вона немає жодного відношення до ПП «Глесс Сервіс Груп», реєстраційні та фінансово-господарські документи не підписувала, податкової звітності не подавала, банківські рахунки не відкривала.

За таких обставин, з посиланням на приписи ст.ст. 42, 44, 55-1 ГК України, ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», апелянт зазначає про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

ПП «Глесс Сервіс Груп» та Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП «Глесс Сервіс Груп» зареєстроване 08.10.2008р. Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції. Засновником і керівником підприємства є ОСОБА_2.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 23.06.2014р., відібраних ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, вона жодного відношення до фінансово-господарської діяльності вказаного підприємства не має, будь-які договори, бухгалтерські, фінансово-господарські, інші первинні документи, у тому числі, що стосуються податкової звітності, у зв'язку з діяльністю товариства не складала і не підписувала, банківські рахунки не відкривала, довіреності на здійснення таких дій нікому не надавала.

Суд першої інстанції, з посиланням на статтю 55-1 Господарського кодексу України, дійшов висновку, що самі по собі пояснення гр. ОСОБА_2 про не здійснення нею фінансово-господарської діяльності ПП «Глесс Сервіс Груп» не є підставою для визнання недійсними установчих та реєстраційних документів юридичної особи, зазначивши, що лише за наявності вироку у кримінальній справі, відповідні матеріали можуть використовуватись податковим органом в обґрунтування позовних вимог щодо визнання недійсними установчих документів та скасування реєстраційної дії.

За висновками суду першої інстанції, податковий орган не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставами для задоволення позовних вимог щодо припинення юридичної особи ПП «Глесс Сервіс Груп», пов'язаних із реєстрацією, зокрема, обставини, передбаченої ст. 55-1 Господарського кодексу України відносно того, що підприємство зареєстровано в органах державної реєстрації з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження. За таких підстав, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Положеннями ст.55-1 Господарського кодексу України визначені ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, в тому числі - визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; не зареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Виходячи з аналізу наведеної норми, висновок про наявність ознак фіктивності має ґрунтуватися на доведеному належними доказами факті створення або передачі суб'єкта господарювання підставним особам або особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність (реалізовувати повноваження).

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; визнання судом юридичної особи - емітента такою, що відповідає ознакам фіктивності.

Апелянт не довів існування будь-яких, з перелічених ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», обставин для ухвалення судового рішення про припинення юридичної особи, оскільки відсутні належні та допустимі докази наявності ознак фіктивності ПП «Глесс Сервіс Груп».

Ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції контролюючий орган не надав доказів на підтвердження ознак фіктивної діяльності ПП «Глесс Сервіс Груп», які дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними; не довів факт недійсності установчих документів відповідача через допущені при його створенні порушення, які не можна усунути; не надав доказів на підтвердження того, що відповідачем проводиться діяльність, що суперечить його установчим документам, або така, що заборонена законом.

Посилання апелянта лише на пояснення ОСОБА_2, яка є керівником та головним бухгалтером ПП «Глесс Сервіс Груп», на думку апеляційного суду, не є належним підтвердженням фіктивності вказаного підприємства, оскільки правові підстави визнання недійсними установчих документів юридичної особи внаслідок фіктивного підприємництва виникають лише у разі доведеності, в порядку кримінального провадження, ознак цієї фіктивності в діях керівництва суб'єкта господарювання.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 є засновником ПП «Глесс Сервіс Груп» спростовані матеріалами справи - копією реєстраційної справи (а.с. 22-25).

Апеляційний суд, з урахуванням процесуальної специфіки адміністративного судочинства та позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 30 вересня 2015 року (справа 21-1575а15), в межах апеляційного перегляду даної справи не в змозі з'ясувати достовірність та щирість показань засновника суб'єкта господарювання про відсутність у нього наміру створювати юридичну особу та займатися підприємницькою діяльністю, оскільки позивач, як суб'єкт владних повноважень, на якого КАС України покладений тягар доказування, не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування своїх вимог.

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва не зазначила підстав для відібрання письмових пояснень у ОСОБА_2 (наявність порушеного кримінального провадження); відомості щодо цього відсутні і в апеляційній скарзі.

При цьому податковий орган не заперечує відсутність у ПП «Глесс Сервіс Груп» заборгованості зі сплати податків (зборів, платежів), а також відсутність у підприємства порушень щодо подання податкової звітності до ДПІ.

Оскільки наявність підстав, передбачених ст.55-1 Господарського кодексу України та ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», позивач не довів, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо припинення юридичної особи та визнання недійсними установчих і реєстраційних документів ПП «Глесс Сервіс Груп» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець