Справа № 296/2995/16-а
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2995/16-а
У Х В А Л А

"04" квітня 2016 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомир Адамович О.Й., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування державних актів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем в порядку адміністративного судочинства подано позов до Житомирської міської ради про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та анулювання реєстраційних записів в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю зареєстрованих 06.07.2010 року на імя ОСОБА_3 та 21.08.2009 року на імя ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Житомир, пров. Чапаєва, 23.

Дослідивши матеріали позовної заяви, можливо дійти висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що дії чи бездіяльність з боку фахівців відповідних управлінь міської ради, які видали державні акти та зареєстрували в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на підставі визнаного судом недійсним рішення Житомирської міської ради від 06.11.2008р. та своєчасно не виконали певні дії, а саме на вимогу закону необхідно анулювати та скасувати державні акти, призвели до юридичних наслідків, які явно порушують законні права та інтереси позивача, що є предметом судового розгляду.

Проте, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач ставить вимогу про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку та анулювання реєстраційних записів в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, незважаючи на визнання в судовому порядку недійсним рішення Житомирської міської ради про надання у власність земельних ділянок та згідно якого і були видані державні акти, не визнають рішення суду, продовжую користуватися прибудинковою земельною ділянкою, чим порушують права позивача, як співвласника будинку та земельної ділянки за адресою м. Житомир, пров. Чапаєва, 23. При цьому, позивач вказує, що треті особи відмовляються самостійно здати державні акти, що не дозволяє державним органам їх скасувати.

Отже, предметом спору є визнання в судовому порядку недійсними державних актів на право власності на землю та анулювання їх реєстраційних записів з підстав недійсності рішення міської ради, а також з інших підстав, які вказують на неправомірність набуття у власність третіми особами земельної ділянки та на продовження користування ними земельною ділянкою згідно таких актів. Тобто, має місце спір про право щодо володіння та користування земельною ділянкою. Слід зазначити, що позивачем не ставиться вимога про визнання дій (бездіяльності) відповідача протиправними та про зобов'язання його вчинити певні дії на виконання його владних, управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться спори фізичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 17 КАС України визначено види публічно-правових спорів на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Проте, в даному переліку не зазначається, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори, які виникають із земельних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно абзацу другого пункту 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", ураховуючи положення статті 1 Цивільного кодексу України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного суду України викладеною у постанові від 16.12.2014 року № 21-544а14 «Про скасування ухвал міськради, рішення виконкому міськради та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» відповідно до якої спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що згідно ст.116, ст. 125, ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент видачі актів на право власності на земельні ділянки) підставою набуття права власності на земельну ділянку було рішення органу місцевого самоврядування і право власності виникало з моменту отримання особою державного акта та його державної реєстрації (тобто, видача державного акта та його реєстрація є похідними від рішення органу місцевого самоврядування та засвідчують право особи на землю) і саме наявність таких актів та їх реєстрація оспорюється позивачем з підстав порушення його прав, як співвласника земельної ділянки, суд доходить висновку, що такий спір підлягає вирішенню судом за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 17, 109 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування державних актів.

Розяснити позивачу, що він має право звернутися в суд в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. Й. Адамович