Справа № 815/4990/15
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4990/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квант» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квант» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квант» (далі - ТОВФ «Квант» або позивач) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області або відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнених позивних вимог, просив суд: скасувати наказ ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 1010 від 16.06.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства ТОВФ «Квант» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ; визнати незаконними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства ТОВФ «Квант» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ, результати якої оформлені актом № 4520/15-53-15-514/13917208 від 01.07.2015 року; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.10.2015 року № про встановлення завищення від'ємного значення ПДВ на суму 97764 грн., № про встановлення завищення бюджетного відшкодування у сумі 58280 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 14570 грн., та № про донарахування 402017 грн. основного зобов'язання та застосування штрафних санкцій у сумі 100505 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2015 року інспекторами ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, на підставі направлень від 27.04.15 року № 000837/658, від 12.05.2015 року № 000657/745 та наказу від 27.04.2015 року № 652, згідно із пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВФ «Квант» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, за результатами якої складено акт від 29.05.2015 року № 3941/15-53-15-514/13917208.

Не погоджуючись із висновками зазначеного акту перевірки, 08.06.2015 року ТОВФ «Квант» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області подані відповідні заперечення № 08/06.

За результатами розгляду вказаних заперечень, діючою комісією з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання - юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було ухвалено залишити без змін висновки акту перевірки та прийнято рішення на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України здійснити документальну позапланову перевірку з питань дослідження відповідності залишків ТМЦ на складі з від'ємним значенням ПДВ відповідно до додатка № 2 до податкової звітності за лютий 2015 року (період з 01.11.2013 року по 28.02.2015 року), відповідність даним бухгалтерського обліку та складання товарного балансу, оформити матеріали перевірки в законодавчий термін для прийняття кінцевих рішень, про що було повідомлено ТОВФ «Квант» листом від 15.06.2015 року № 16981/10/15-04.

На підставі наказу від 16.06.2015 року № 1010 та направлень на перевірку від 16.06.2015 року №№ 000856/1056, 000855/1055, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOBФ «Квант» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ згідно із рішенням комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок від 15.06.2015 року № 1, за результатами якої складено акт від 01.07.2015 року № 4520/15-53-15-514/13917208.

На підставі висновків зазначеного акту, з урахуванням рішення ГУ ДФС в Одеській від 02.10.2015 року № /10/15-32-10-02-07 «Про результати розгляду первинної скарги», ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення - рішення: від 09.10.2015 року № про встановлення завищення від'ємного значення ПДВ на суму 97764 грн.; від 09.10.2015 року № про встановлення завищення бюджетного відшкодування в сумі 58280 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 14570 грн.; від 09.10.2015 року № про донарахування 402017 грн. основного зобов'язання з ПДВ та застосування штрафних санкцій в сумі 100505 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо проведення зазначеної перевірки та прийнятими на її підставі податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній, відмовляючи у задоволенні заявленого позову, з огляду на викладене.

Як вбачається зі змісту актів перевірки від 29.05.2015 року № 3941/15-53-15-514/13917208 та від 01.07.2015 року № 4520/15-53-15-514/13917208, однією з підстав для виставлення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, став висновок податкового органу щодо порушення позивачем вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 751/4044, що призвело до завищення ТОВФ «Квант» податкового кредиту по податковим накладним, отриманим від TOB «Євротермінал», TOB «МіксГрупп».

Відповідно до вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 751/4044, первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю) за вирахуванням непрямих податків; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв'язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі; транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів); інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях.

Проте, як встановлено посадовими особами відповідача в ході проведеної перевірки, згідно даних бухгалтерського обліку ТОВФ «Квант» первісна вартість імпортованих товарів (чай зелений, чай чорний) складається з контрактної вартості товарів та сум ввізного мита на підставі митних декларацій, що відображено платником по Дт. рах.28 у березні - квітні 2014 року, при цьому, додаткові витрати, які пов'язані з оприбуткуванням імпортованого товару та відображені TOB фірма «Квант» у складі податкового кредиту у березні - квітні 2014 року складаються з послуг вантажного митного комплексу (виконавець TOB «Євротермінал», договір від 04.03.2013 року № У/576) та послуг транспортно-експедиторського обслуговування (виконавець TOB «МіксГрупп», договір від 20.09.2012 року № 01/12) не входять до складу первісної вартості імпортних товарів.

Тобто, відповідачем під час проведення перевірки ТОВФ «Квант» встановлено, що позивач здійснює імпортні операції та не відображає у складі первісної вартості імпортованих товарів транспортно-заготівельні витрати (розвантаження, навантаження товару, транспортування).

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості висновків перевіряючих про порушення позивачем вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 751/4044, що призвело до завищення ТОВФ «Квант» податкового кредиту по податковим накладним, отриманим від TOB «Євротермінал», TOB «МіксГрупп», та відповідно правомірність виставлення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень з огляду на встановлення зазначених порушень.

Також, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, однією з підстав для виставлення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, став висновок податкового органу щодо порушення позивачем вимог пп. 201.1, 201.10 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, пп. 2, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10, пп. 2, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 року, що призвело до завищення TOBФ «Квант» податкового кредиту по податковим накладним, отриманим від ТОВ «Саратський завод продтоварів».

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є податкова накладна, яка видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), до розділу І податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, а саме: 1) до графи 2 - дата виникнення податкового зобов'язання у продавця, тобто здійснення будь-якої з подій, що сталася раніше, відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187 розділу V Податкового кодексу України. Графа 2 заповнюється в порядку, передбаченому абзацом другим пункту 3 цього Порядку; 2) до графи 3 - номенклатура товарів/послуг продавця; 3) до графи 4 - код товару згідно з УКТ ЗЕД. Графа 4 заповнюється у разі постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, на всіх етапах постачання таких товарів. Код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається суцільним порядком без будь-яких розділових знаків (пробілів, крапок тощо); 4) до графи 5 - одиниця виміру товарів/послуг - грн.., шт., кг, м, см, м куб., см куб., л, послуга тощо; 5) до графи 6 - кількість (об'єм, обсяг) постачання товарів/послуг; 6) до графи 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування податку на додану вартість. Графа 7 заповнюється у гривнях з копійками, якщо інше не передбачено чинним законодавством; 7) до графи 8 - база оподаткування товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за основною ставкою; 8) до графи 9 - база оподаткування при здійсненні операцій на митній території України з постачання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за нульовою ставкою (згідно з Податковим кодексом України); 9) до графи 10 - база оподаткування при здійсненні експортних операцій, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за нульовою ставкою (підпункт 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 розділу V Податкового кодексу України); 10) до графи 11 - база оподаткування товарів/послуг, які звільнені від оподаткування відповідно до статті 197 розділу V та підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України; 11) до графи 12 - загальна сума коштів, що підлягає сплаті.

Згідно вимог п. 15 вказаного Порядку до розділу II податкової накладної вносяться дані щодо зворотної (заставної) тари. Вартість тари визначається у договорі (контракті) як зворотна (заставна) і не включається до бази оподаткування, а зазначається в графі 12 як загальна сума коштів, що підлягають сплаті.

Аналогічні вимоги містить Порядок заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 року (чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Проте, як встановлено в ході проведеної перевірки, ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ, зазначена в податкових накладних, отриманих позивачем від ТОВ «Саратський завод продтоварів» та на підставі яких ТОВФ «Квант» сформовано спірний податковий кредит, не відповідає ціні постачання одиниці товару без урахування ПДВ, зазначеній у видаткових накладних та ціні одиниці товару (без ПДВ), зазначеній у специфікаціях (прайс - листах) виробника, а також при реєстрації податкових накладних в ЄРПН (електронний вигляд), виписаних ТОВ «Саратський завод продтоварів» у березні 2014 року - січні 2015 року (включених TOBФ «Квант» до складу податкового кредиту березня 2014 року - січня 2015 року) ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (графа 7) визначена позивачем з порушенням наведених приписів Порядків №№ 10, 957, відповідно яких усі графи податкової накладної, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками, що фактично призвело до невірного визначення бази оподаткування (обсяги постачання) без урахування ПДВ та невірних значень податку на додану вартість та загальної суми з ПДВ.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, позивачем не спростовані зазначенні порушення в оформленні податкових накладних, отриманих від ТОВ «Саратський завод продтоварів».

В заявленому позові та в поданій апеляційній скарзі, як на підставу для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, позивач посилається на те, що встановлені під час проведення перевірки порушення щодо заповнення податкових накладних, отриманих від ТОВ «Саратський завод продтоварів», не могли призвести до невизнання всієї суми податкового кредиту позивача, сформованого на їх підставі.

Також, в обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, позивач зазначив, що ТОВ «Саратський завод продтоварів» видало податкові накладі на суму задекларованих ним зобов'язань, які в подальшому сплатило до бюджету, при цьому, перевіряючи не зазначили про акти перевірки, які б встановлювали завищення податкових зобов'язань ТОВ «Саратський завод продтоварів».

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені доводи позивача, оскільки за правилами абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, проте не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Більш того, як встановлено в ході проведеної перевірки, зокрема, у податковій накладній від 03.03.2014 року № 157, яка зареєстрована в ЄРПН, ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (сік гранатовий з цукром 1.0 1x6) визначена у розмірі 5,89167 грн., у видатковій накладній від 03.03.2014 року № 157 та ж номенклатура товару визначена за ціною товару з ПДВ та складає 7,07 грн., у податковій накладній у паперовому вигляді від 03.03.2014 року № 157 ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (сік гранатовий з цукром 1.0 1x6) визначена у розмірі 5,89 грн.

Також, зокрема, у податковій накладній від 20.03.2014 року № 216, наданій у березні 2014 року - січні 2015 року ТОВ «Саратський завод продтоварів» для TOBФ «Квант», сік гранатовий з цукром 1.0 1x6 у кількості 13440 банок за ціною постачання без ПДВ - 5,89 грн. визначено базу оподаткування в розмірі 79184 грн., ПДВ (20%) - 15836,80 грн., загальну суму з ПДВ - 95020,80 грн.

Однак, податковим органом в результаті проведеної перевірки на підставі податкової накладної від 20.03.2014 року № 216 встановлено, що сік гранатовий з цукром 1.0 1x6 у кількості 13440 банок за ціною постачання без ПДВ - 5,89 грн. база оподаткування складає 79161,6 грн., ПДВ (20%) - 15832,32 грн., загальна сума з ПДВ - 94993,92 грн.

Такі ж самі порушення встановлені щодо всіх податкових накладних, отриманих позивачам від ТОВ «Саратський завод продтоварів».

Тобто, під час проведеної перевірки встановлено, що позивачем невірно визначено базу оподаткування (обсяги постачання) без урахування ПДВ, що в свою чергу призвело до невірних значень податку на додану вартість та загальної суми з ПДВ.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості висновків перевіряючих про порушення позивачем вимог пп. 201.1, 201.10 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, пп. 2, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10, пп. 2, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22.09.2014 року, що призвело до завищення TOBФ «Квант» податкового кредиту по податковим накладним, отриманим від ТОВ «Саратський завод продтоварів», та відповідно правомірність виставлення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень з огляду на встановлення зазначених порушень.

Враховуючи встановлені порушення в оформленні податкових накладних, отриманих позивачем від ПРАТ «Київстар» та на підставі яких ТОВФ «Квант» сформовано спірний податковий кредит, а саме в частині засвідчення таких податкових накладних факсимільним підписом, що не відповідає п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, згідно якого платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, колегія суддів, також, погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність виставлення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень з огляду на встановлення зазначених порушень.

Доводи апелянта про правомірність формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних отриманих від ПРАТ «Київстар» з огляду на реальність цих операцій та декларування вказаним контрагентом позивача податкових зобов'язань колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вже зазначалось судом апеляційної інстанції, за правилами абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, проте не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Зазначений висновок суду апеляційної інстанції відповідає і положенням п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, відповідно до якого не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність висновку відповідача щодо порушення позивачем при формуванні податкового кредиту по операціям з TOB «РН- КАРТ Україна» (ТОВ «ТНК- ТРАНС») вимог пп. 198.2, 198.6 ст. 198, пп. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та відповідно правомірність виставлення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень з огляду на встановлення цих порушень, оскільки, як встановлено в ході проведеної перевірки та не жодним чином не спростовано позивачем, дата здійснення авансових платежів не відповідає даті виписки податкових накладних, що призвело до формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних виписаних за відсутності першої з подій, що і дає платнику податків права на виписку таких накладних та відповідно є підставою для подальшого формування податкового кредиту покупцем товарів (послуг).

Зазначені порушення жодним чином не спростовані позивачем.

Інші висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, не були підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень та відсутність підстав для їх скасування.

Що стосується вимог позивача про скасування наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 1010 від 16.06.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємства ТОВФ «Квант» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ та визнання протиправних дій відповідача щодо проведення такої перевірки, колегія суддів, також, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на те, що така перевірка була призначена відповідачем та проведена останнім з огляду на подання TOBФ «Квант» заперечень на висновки акту перевірки від 29.05.2015 року № 3941/15-53-15-514/13917208, що цілком відповідає вимогам пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, оскільки доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квант» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квант» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець