Справа № 804/263/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 р. Справа № 804/263/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.,
при секретаріПрихно К.С.,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, Головка С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
13.01.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 з позовом до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії щодо проведення фактичних перевірок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, за результатами яких складені акти №0245/04/36/2100/НОМЕР_1 від 16.11.2015 року та №1259/04-61-21-0/НОМЕР_1 від 20.11.2015 року;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2015 року №000322100.
В обґрунтування свого позову Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_5) зазначила, що відповідачем було порушено порядок проведення фактичних перевірок, адже їх було проведено з питань, що не передбачені для проведення таких згідно вимог податкового законодавства, та ні до початку, ні під час перевірки платнику податків не було вручено копію рішення про проведення такої перевірки, оформленої наказом. Тому, позивач був позбавлений права відмовити у допуску службовців податкової інспекції до проведення перевірки, тобто не міг скористатися таким способом захисту порушеного права як відмова у допуску до проведення перевірки. Також ФОП ОСОБА_5 посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були направлені податковим органом разом з актом перевірки, чим позбавлено позивача права подати свої заперечення на акт перевірки. Крім того, на думку позивача в акті перевірки не наводиться жодних доказів на підтвердження встановлених порушень, а це свідчить про необґрунтованість висновків контролюючого органу про проведення перевірки, та викладені в акті твердження контролюючого органу є лише суб'єктивними твердженнями відповідача.
Представник позивача під час судового засідання пояснив обставини справи таким чином, як про це зазначено вище та підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача під час судового засідання заперечував проти даного адміністративного позову та зазначив, що непред'явлення або не надіслання платнику податків (його посадовим особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення перевірки, копії наказу, службового посвідчення осіб, зазначених у направлені на проведення перевірки або пред'явлення зазначених документів, оформлених з порушенням вимог, встановлених п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, є підставою для недопущення посадових осіб органу Державної фіскальної служби до проведення в тому числі фактичної перевірки. Проте, це не має правового значення для оцінки правомірності призначення та проведення відповідної перевірки. Тож за поясненнями відповідача ним правомірно було проведено перевірку платника податків та встановлені порушення норм чинного податкового законодавства України відповідають дійсності та є не усуненими.
Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 29.09.1999 року було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Основним видом економічної діяльності позивача за кодом 47.11 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважено продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Також в матеріалах справи містяться копії ліцензій НОМЕР_2 серії АЖ на проведення роздрібної торгівлі тютюновими виробами строком дії до 11.08.2016 року, НОМЕР_3 серії АЕ на проведення роздрібної торгівлі тютюновими виробами строком дії до 05.05.2016 року, НОМЕР_4 серії АЖ на роздрібну торгівлю алкогольними напоями строком дії до 11.08.2016 року.
Так, відповідачем були проведені фактичні перевірки з питань додержання ФОП ОСОБА_5 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, що підтверджується копіями актів про проведення таких від 16.11.2015 року за №0245/04/36/2100/НОМЕР_1 та від 20.11.2015 року за №1259/04-61-21-0/НОМЕР_1.
Згідно акту фактичної перевірки від 16.11.2015 року податковим органом була проведена перевірка павільйону з торговим залом, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 48А, який належить суб'єкту господарювання - ФОП ОСОБА_5 Цю перевірку було проведено у присутності продавців позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_7
В ході проведеної перевірки податковим органом встановлено, що позивачем проводилась реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімально-роздрібних цін на алкогольні напої, роздрібна торгівля тютюновими виробами - за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, продаж тютюнових виробів поштучно, а саме: 05.11.2015 року в павільйоні з торговим залом продавцем було реалізовано 1 пачку цигарок «Честерфілд» бронзовий за ціною 21,00грн. (видано розрахункову квитанцію серії ААБУ №416916), а ціна на пачці зазначена - 19,50грн.; реалізовано коньяк «JATONE» 0,5 л., 40% об., 5 зір. за ціною - 93,65грн. (видано розрахункову квитанцію серії ААБУ №416918 від 05.11.2015 року), також реалізовано 1 цигарку (поштучно) за ціною 2,00 грн. (видано розрахункову квитанцію серії ААБУ №416919). Копії вказаних розрахункових квитанцій були надані відповідачем разом із запереченнями та містяться в матеріалах справи.
Отже, за результатами проведеної перевірки податкова інспекція прийшла до таких висновків:
- порушення ст.11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що сталося в результаті роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів (05.11.2015 року реалізовано пачку цигарок «Честерфілд» бронзовий за ціною 21,00 грн., ціна на пачці - 19,50 грн.).
- порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що сталося в результаті продажу тютюнових виробів поштучно (05.11.2015 року реалізовано 1 цигарку «Парламент» синій (поштучно) за ціною - 2,00 грн.).
Відповідальність за дане порушення передбачена ст.17 Закону України «Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів - штрафні (фінансові) санкції у розмірі - 6800,00 грн.;
- ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме: реалізація алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімально-роздрібних цін на алкогольні напої (05.11.2015 року позивачем було реалізовано коньяк «JATONE» 0,5 л., 40% об., 5 зір. за ціною - 93,65грн.).
Цей акт перевірки було направлено на адресу позивача, що підтверджується копією конверта. Крім того, відповідач надав суду копії акту про неможливість вручення та підписання акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_5 від 16.11.2015 року №0244/04/36/2100/НОМЕР_1 та про відмову продавця - ОСОБА_7 від підписання акта та отримання його другого примірника; направлення на перевірку від 05.11.2015 року №1271, направлення на перевірку від 05.11.2015 року №1270.
За результатами проведеної другої фактичної перевірки відповідачем було складено акт від 20.11.2015 року №1259/04-61-21-0/НОМЕР_1. Згідно інформації, відображеної в цьому акті перевірки, інспекцією проведено перевірку кіоску, де здійснює свою діяльність суб'єкт господарювання - ОСОБА_5 Проведення перевірки відбулось у присутності реалізатора ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_5
В ході проведення перевірки податковим органом було встановлено, що позивач зберігав та реалізовував алкогольні вироби (пиво) без наявності відповідної ліцензії, чим було порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; реалізовував тютюнові вироби за ціною вищою від встановлених виробником/імпортером максимальних роздрібних цін (реалізовано сигарети за ціною 23,50грн., а ціна вказана на пачці становить - 20,00грн.), чим порушено ст.11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Відповідач надав суду копію додатку №2 до акту перевірки від 20.11.2015 року «Опис алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які знаходяться на реалізації в кіоску за адресою: АДРЕСА_1 та належать ФОП ОСОБА_5, за яким вбачається перелік найменувань пива у продажу, ціна за одиницю цього товару, кількість та загальна вартість за відповідну кількість товару.
Також відповідачем була надана суду копія акту відмови позивача від підписання акта перевірки, супровідний лист про направлення акту перевірки від 19.11.2015 року, копія акту від 19.11.2015 року №720/04-61-21-0 про відмову позивача від підпису у направленнях на перевірку №000196, №000197 від 18.11.2015 року.
У своєму позові ФОП ОСОБА_5 посилається на порушення відповідачем норм податкового законодавства щодо порядку проведення фактичної перевірки. При цьому позивач допустила перевіряючих до фактичного проведення перевірки.
Так, відповідно до положень ст.80 Податкового кодексу України (у відповідній чинній на момент проведення перевірки редакції) фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
За ст.81 Податкового кодексу України визначені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.
Так, відповідно до направлення на проведення перевірки, що є наявним в матеріалах справи, підставою для призначення проведення фактичної перевірки є пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а саме: щодо здійснення податковим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а метою - здійснення контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сфері виробництва, оптової та роздрібної торгівлі.
В ході судового розгляду даної адміністративної справи було встановлено, що позивач фактично допустив перевіряючих посадових осіб державної податкової інспекції до проведення спірних фактичних перевірок, під час їх проведення присутніми були продавці позивача та сам позивач, що підтверджується і матеріалами справи. Як вже було зазначено вище, останні відмовлялись від отримання примірників актів від 20.11.2015 року та від 16.11.2015 року, від підписання направлень від 18.11.2015 року, що належним чином зафіксовано службовцями відповідача в актах відмови від підписання таких.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправними дій щодо проведення фактичних перевірок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, за результатами яких складені акти №0245/04/36/2100/НОМЕР_1 від 16.11.2015 року та №1259/04-61-21-0/НОМЕР_1 від 20.11.2015 року є такою, що задоволенню не підлягає.
Згідно положень ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Таким підзаконним нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.09.2008 року №957.
У відповідності до інформації, зазначеної в додатку до вищевказаної постанови (в редакції станом на 17.06.2015 року №426), до розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, зазначених у вищевказаній постанові Кабінету Міністрів України, розмір мінімальної роздрібної ціни за 1 літр коньяку (бренд) п'ять зірочок - становить 470,00 грн. - з 01.09.2015 року.
Натомість в ході перевірки відповідач встановив, що алкогольні напої були реалізовані за цінами нижчими від мінімально-роздрібних цін, а саме: 05.11.2015 року позивачем реалізовано коньяк «JATONE» 0,5л., 40%об., 5 зірочок за ціною - 93,65грн., про що міститься і копія розрахункової квитанції серії АБ №416918. А, якщо співставити дані вищевказаної постанови та дані, що були встановлені під час проведення перевірки, то ціна за 0,5л. коньяку 5 зірочок станом на 05.11.2015 року має становити - 235,00грн. Втім, позивач жодним чином по суті не обґрунтував такі висновки податкового органу, посилаючись лише на формальні процедурні питання, пов'язані із проведенням фактичної перевірки та на відсутність доказів на підтвердження встановлених порушень.
З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання такого податкового повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Так, згідно ст.11-1 вищевказаного закону встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.
Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.
Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.
Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Тобто, враховуючи встановлені в ході проведення перевірки відповідачем дані щодо ціни реалізації тютюнових виробів ФОП ОСОБА_5 у розмірі - 21,00 грн. за пачку цигарок, ним були зроблені висновки про невідповідність ціни реалізації цигарок ціні цього товару, вказаній на упаковці - 19,50 грн., що підтверджується і копією розрахункової квитанції серії АБ №416916 від 05.11.2015 року.
У відповідності до положень п.8 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів в тому числі поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар).
Під час проведення перевірки відповідач встановив, що позивачем було реалізовано 1 цигарку «Парламент» синій (поштучно) за ціною - 2,00 грн. На підтвердження чого надав суду копію розрахункової квитанції від 05.11.2015 року серії ААБУ №416919, яка є наявною в матеріалах справи.
Тому, на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» податковий орган правомірно виніс це оскаржуване податкове повідомлення-рішення на суму - 6800,00грн. Позивач не обґрунтував суду правомірності своїх дій та безпідставності висновків контролюючого органу, тому суд вважає вказане податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.
Згідно відомостей акту перевірки від 20.11.2015 року №1259/04-61-21-0/НОМЕР_1 порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було встановлено у зв'язку із відсутністю під час проведення перевірки ліцензії на зберігання та реалізацію алкогольних виробів (пива). Відповідач також надав суду копію опису алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: пива, яке знаходиться на реалізації в кіоску позивача.
Втім, під час судового засідання позивач надав суду копію ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями строком дії з 11.08.2015 року до 11.08.2016 року. Перевірку було проведено у період з 19.11.2015 року по 20.11.2015 року, однак, за актом перевірки на момент проведення такої позивач не надав перевіряючим цієї ліцензії та під час судового розгляду даної адміністративної справи не пояснив суду причин її відсутності під час проведення перевірки. У зв'язку із цим суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.12.2015 року №000322100 є правомірним та скасуванню не підлягає.
Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, податковий орган належним чином обґрунтував правомірність своєї позиції та на її підтвердження надав належні докази. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даного адміністративного позову у повному обсязі.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.87, ч.2 ст.94 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Отже, враховуючи вищевказані норми КАС України, рішення суду про відмову у задоволенні даного адміністративного позову, сплачена позивачем сума судового збору не підлягає поверненню з Державного бюджету України та відповідному відшкодуванню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22 лютого 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник