Справа № 808/3056/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 рокусправа № 808/3056/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року

у адміністративній справі № 808/3056/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Болеслав» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Болеслав», визнано протиправним та скасовано прийняте Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 10.02.2015 року № про збільшення ТОВ «Болеслав» грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 7 035 265 грн. 32 коп., в тому числі 5 628 212 грн. 25 коп. за основним платежем та 1 407 053 грн. 07 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, та стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Болеслав» () судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав помилкового застосування положень п.п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, та невідповідності обставинам справи висновків суду першої інстанції, які на думку апелянта ґрунтуються на обставинах, що є недоведеними. При цьому, податковий орган акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що задовольняючи адміністративний позов ТОВ «Болеслав», суд першої інстанції не врахував положень ст.ст. 31, 34, 36, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів», якими з 17.02.2011 року по теперішній час, встановлено заборону розпочинати будівельні роботи без повідомленням відповідних компетентних органів та подання для цього проектної документації, яка повинна відповідати чинному законодавству, в тому числі державним будівельним нормам та правилам, та не взяв до уваги того, що проектна документація, що подавалась ТОВ «Болеслав» для отримання дозволу на будівництво, містила нормативний термін будівництва, розрахований відповідно до вимог СНиП 1.04.03.-85 та ДБН групи Д.2.2, на який ТОВ «Болеслав» і видавалися дозволи на будівництво. При цьому, отриманий ТОВ «Болеслав» дозвіл на будівництво №499 від 10.08.2007 року - втратив чинність, а дозвіл від 16.12.2009 року № 01108-09 (терміном дії до 31.12.2011 року) - був скасований Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 15.02.2011 року № 32-од, і до наступного часу на орендовану позивачем земельну ділянку не оформлювалося жодної проектної документації на будівництво, що підтверджується: листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 17.01.2015 року; листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 30.03.2015 року № 1008-21.5/731; листом Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 17.01.2015

року №0092/02-03, і висновками Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (державного органу, повноважного у сфері контролю за суб'єктами містобудівної діяльності), яка встановила відсутність розпочатого будівництва на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10, що стало підставою для скасування дозволу на ведення будівельних робіт (наказ від 15.02.2011 року №32-од).

За наведених обставин та вибіркового підходу суду першої інстанції до змісту додаткової угоди від 15.05.2009 року, оформленої до договору оренди землі, а також оскільки за твердженням апелянта при вирішенні спору у цій справі судом було застосовано у спірному випадку «зменшений» розмір орендної плати, та проігноровано умови п.9 цієї ж додаткової угоди від 15.05.2009 року, яким передбачено, що при невиконанні будівництва в нормативний термін плата вноситься як за об'єкт введений до експлуатації, відповідач вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про доведеність позивачем факту розпочатого та незавершеного ним будівництва на земельній ділянці за

адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе 10, та достатності вказаного факту для використання ТОВ «Болеслав» зменшеного розміру орендної плати, передбаченого договором оренди даної земельної ділянки, у зв'язку з чим ДПІ у Комунарському районі просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог ТОВ «Болеслав».

Позивач в письмових запереченнях проти апеляційної скарги вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі, та на безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, який всупереч положень ст.69 КАСУ використовує у цій справі докази, одержані з порушенням закону, а саме, ігноруючи таємницю досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000038 за ст.212 ч.3 КК України, та зловживаючи службовим становищем обґрунтовує свої доводи по цій справі використовує інформацію, отриману по вказаній кримінальній справі, ігноруючи при цьому факт знаходження будівництва багатофункціонального торгово-розважального центру по Оріхівському шосе 10 на стадії «Проект», та відсутність розрахунку нормативного терміну будівництва вказаного об'єкту.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги податкового органу, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 10.02.2015 року № з відповідним розрахунком стосовно зобов'язань та штрафних санкцій (а.с.11-12) було прийняте Державною податковою інспекцією у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на підставі акту перевірки № 87/08-27-15-01/31612698 від 20.01.2015 р. (а.с.13-16), оформленого за результатом проведеної в період з 05 січня 2015 року по 14 січня 2015 року на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу ДПІ у Комунарському районі № 842 від 26.12.2014 р. (а.с.17) і повідомлення (а.с.18) невиїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Болеслав» з питання дотримання вимог податкового законодавства з плати за землю за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року по земельній ділянці площею 10,1418 га, розташованій за адресою: місто Запоріжжя, Оріхівське шосе 10, під час якої перевіряючим було встановлено порушення позивачем вимог п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми орендної плати за землю та несплати до бюджету суми податкового зобов'язання ТОВ «Болеслав» () по орендній платі за землю, у розмірі 5 628 212 грн. 25 коп., а саме: за 2012 рік - 1 876 070 грн. 75 коп., за 2013 рік - 1 876 070 грн. 75 коп., та за 2014 рік -1 876 070 грн. 75 коп.

Як вбачається зі змісту наказу ДПІ у Комунарському районі № 842 від 26.12.2014 р. та акту перевірки № 87/08-27-15-01/31612698 від 20.01.2015 р., підставою для проведення невиїзної документальної перевірки ТОВ «Болеслав» з питання дотримання вимог податкового законодавства з плати за землю в період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року по земельній ділянці площею 10,1418 га, розташованій за адресою: місто Запоріжжя, Оріхівське шосе 10 - стало виявлення недостовірності даних, що містяться у поданих ТОВ «Болеслав» 25 листопада 2014 року до фіскального органу уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або

орендна плата за земельні податки державної або комунальної власності) за період з 2012 р.-2014 р., а саме: уточнюючої декларації № - якою зменшено податкове зобов'язання на суму 1876070,76 грн.; уточнюючої декларації № - якою зменшено податкове зобов'язання на суму 1876070,76 грн.; уточнюючої декларації № - якою зменшено податкове зобов'язання на суму 1876070.76 грн.; а також надання ТОВ «Болеслав» на запит ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року №7505/08-27-15/10 неповних пояснень та документального підтвердження обґрунтованості сум задекларованої в уточнених податкових деклараціях орендної плати за 2012-2014 роки.

Під час вирішення спору у цій справі по суті, судом першої інстанції бралися до уваги ті ж самі документи, які використовувалися податковим органом під час проведення перевірки позивача, тобто: рішення Запорізької міськради від 31.01.2007 року № 61/4 «Про передачу в оренду ТОВ «Болеслав» на Оріхівському шосе 10 для розташування багатофункціонального громадського центру у складі об'єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торгівельно-виставкового призначення»; договір оренди землі від 05.054.2007 року, зареєстрований в Державному реєстрі земель 21.05.2007 р.; додаткові угоди від 15.05.2009 року, від 11.06.2009 року, від 22.06.2010 року до договору оренди землі від 21.05.2007 року № 12; довідку про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 272-к від 13.03.2007 року; витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель від 02.04.2009 року № 726К; відомості про наявні земельні ділянки: на 2012 рік № 1680 від 20.03.2012 року, на 2013 рік № від 21.03.2013 року, на 2014 рік № від 24.02.2014 року; уточнюючі відомості про наявні земельні ділянки: на 2012 рік № від 25.11.2014 року, на 2013 рік № від 25.11.2014 року, на 2014 рік № 906862169 від 25.11.2014 року; податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні податки державної або комунальної власності): на 2012 рік 1679 від 20.02.2012 року, на 2013 рік № від 21.03.2013 року, на 2014 рік № від 24.02.2014 року; а також уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні податки державної або комунальної власності): на 2012 рік № від 25.11.2014 року, на 2013 рік № від 25.11.2014 року, на 2014 рік № від 25.11.2014 року.

На підставі аналізу наведених в попередньому абзаці документів, податковий орган розцінив зменшення позивачем податкового зобов'язання з плати за землю (земельний податок та/або

орендна плата за земельні податки державної або комунальної власності) за період з 2012 р. по 2014 р., як порушення вимог п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України, а суд першої інстанції на підтримку позиції позивача по цій справі, аналізуючи ті ж самі документи, дійшов висновку про правильність зменшення позивачем шляхом подання 25.11.2014 р. уточнюючих декларацій з плати за землю за період 2012-2014 р.р. - суми орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 10,1418 га по Оріхівському шосе, 10 у м. Запоріжжі, обчисленої виходячи з останньої нормативної грошової оцінки землі, розрахованої Управлінням Держкомзему у м.Запоріжжі на період будівництва, а саме в розмірі 469001,58 грн.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції узяв до уваги надані позивачем до суду: акт перевірки будівництва «Багатофункціональний громадський центр у складі об'єктів реабілітаційно-дігностичного, готельно-ділового, торговельно-виставкового призначення по вул. Оріхівське шосе, 10 в м.Запоріжжі» від 27.12.2010 р., відповідно до якого на час перевірки ділянка по вулиці Оріхівське шосе, 10 в м.Запоріжжі огороджена згідно ПОБ, розробленого ДП «Запоріжспецмонтажпроект», узгодженого з Комунарською районною адміністрацією; виконавчу документацію (а саме: журнал виконавця робіт, журнал бурових робіт, журнал виготовлення буронабивних паль, журнал зварних робіт, акти на приховані роботи, паспорта на бетонну суміш, виконавчі схеми положення дослідних паль) згідно яких на вказаній земельній ділянці ТОВ «ЗВ «Гідроспецбуд» виконано влаштування дослідних кущів паль; дозвіл на виконання будівельних робіт №499 від 10 серпня 2007 року; архітектурно-планувальне завдання №8835 від 10 грудня 2008 року на будівництво торгово-розважального багатофункціонального громадського центру за адресою Оріхівське шосе, 10 в м.Запоріжжі; дозвіл на зняття та перенесення, ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земель ділянки №8/2009 від 05 серпня 2009 року, а також пояснення представника позивача в судовому засіданні стосовно виконання на орендованій землі підготовчих робіт (забивання паль, їх випробування, реконструкція підстанції «Больнична», будівництво підстанції для проведення будівельних робіт на ділянці, прокладка живлячих мереж на територію будівництва, перенос діючих опор ЛЕП із заміною повітряної системи на кабельну, розчистку території (зпил дерев) по трасі проходження ЛЕП, будівництво мереж газо- і водопроводів, каналізації, водовідводу, телефонізації, стоків), що у сукупності за висновками суду першої інстанції свідчить про безпідставність твердження податкового органу щодо обов'язку позивача при розрахунку орендної плати за землю по Оріхівському шосе 10 у м.Запоріжжі застосовувати нормативну грошову оцінку у розмірі 73 814 048,76 грн., як за землі комерційного використання у зв'язку із скасуванням дозволу на виконання будівельних робіт, та тим, що в період з 2009 року по теперішній час ТОВ «Болеслав» не розпочало та не проводить будівельні роботи на орендованій земельній ділянці.

Задовольняючи вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору оренду землі від 05 квітня 2007 року та додатковими угодами не визначений строк будівництва об'єкта за адресою: Оріхівське шосе, 10 у місті Запоріжжя, а матеріали справи не містять доказів збільшення ціни спірної земельної ділянки у зв'язку зі зміною функціонального використання землі, з урахуванням прибутковості господарської діяльності ТОВ «Болеслав», що є необхідним для зміни коефіцієнта функціонального призначення при розрахунку нормативної грошової оцінки землі.

При цьому, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що відповідачем не надано суду доказів закінчення будівництва «Багатофункціонального торгово-розважального центру по Оріхівському шосе, 10 у місті Запоріжжі» та доказів введення об'єкту в експлуатацію, та на тому, що відповідачем не надано до суду доказів здійснення позивачем на вказаній земельній комерційної діяльності та не спростовано фактів здійснення позивачем на вказаній земельній ділянці будівельних робіт

Судова колегія не може погодитися з наведеними вище висновками суду першої інстанції та не може визнати законним і обґрунтованим судове рішення у цій справі, оскільки останнє ухвалено без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, судом першої інстанції проігноровано норми статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) містять вичерпні правила визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Так, за загальним правилом пункту 288.1 ст.288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Водночас, спеціальний припис пункту 288.5 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що розмір орендної плати встановлюється договором, але річна сума платежу не може бути меншою, зокрема, трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (підпункт 288.5.1 цього пункту).

Диспозиція розглядуваної норми чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру).

З наведеної норми випливає, що незалежно від установленого договором розміру орендної плати сума річного платежу не повинна бути меншою від певної суми.

Отже, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, Податковий кодекс України вимагає, аби річний платіж був не менше трикратного розміру земельного податку.

Таким чином, норми Податкового кодексу України використовують поняття річна сума платежу. А це поняття вже не є безпосередньо прив'язаним до змісту договору і не є тотожнім поняттю "орендна плата". Відтак, орендна плата може бути однією, а річна сума платежу - іншою. І пріоритет у такому разі варто надавати нормам Податкового кодексу України, які регулюють справляння податків і зборів, адже до них належить і орендна плата.

Крім того, судом першої інстанції не була надана належна оцінка обставинам справи, зокрема, тому, що у періоді з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р. ТОВ «Болеслав» використовувало земельну ділянку відповідно до Договору оренди землі, який зареєстрований у Державному реєстрі земель, запис вчинено від 21.05.2007 року від №12 (а.с.19-21) на території м. Запоріжжя, Оріхівське шосе,10, загальною площею 10,1418 га, переданої разом з обєктом незавершеного будівництва (п.4 Договору) для розташування багатофункціонального громадського центру у складі обєктів реабілітаційно-діагностичного, гтельно-ділового, торговельно-виставкового призначення, а також відповідно до Додаткової угоди від 15.05.2009 року (а.с.27), якою саме і було запроваджено для ТОВ

«Болеслав» два розміри орендної плати за орендовану земельну ділянку, а саме, пунктом другим додаткової угоди було викладено п.9 Договору № 2 в наступній редакції: «Орендна плата додаткової угоди від 15.05.2009 року до договору оренди земельної ділянки вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 443872,12 грн протягом будівництва об'єкту, і у розмірі 2214421,44 грн. з дня введення об'єкту до експлуатації, що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рій в цінах 2009 року». При цьому в Примітці * цієї додаткової угоди чітко зазначено, що «при невиконанні будівництва в нормативний термін, плата вноситься як за об'єкт введений в експлуатацію».

При цьому, для укладення вказаної Додаткової угоди від 15.05.2009 року було видано два Витяга з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель від 02.04.2009 року № 726-к, одним з яких було визначено розмір нормативної грошової оцінки на період будівництва об'єкту з застосування коефіцієнту функціонального призначення 0,50, що складало - 14 762 404,08 грн. (а.с.37), а другим було визначено розмір нормативної грошової оцінки з дня введення об'єкту до експлуатації, або при невиконанні будівництва в нормативний термін, з застосування коефіцієнту функціонального призначення 2,50, що складало - 73 814 048,76 грн. (а.с.36).

Аналогічні застереження щодо пункту 9 Договору оренди землі № 2 від 21.05.2007 року в частині, що стосується орендної плати при не виконанні будівництва в нормативний термін, яка має сплачуватися як за об'єкт введений в експлуатацію - містять в собі також Додаткова угода від 11.06.2009 року (а.с.29) та Додаткова угода від 22.02.2010 року (а.с.31).

Тобто, наведені вище застереження в Додаткових угодах від 15.05.2009 року (а.с.27), від 11.06.2009 року (а.с.29) та від 22.02.2010 року (а.с.31) до договору оренди земельної ділянки (а.с.19-21), які підписані генеральним директором Лебединським Г.І., свідчать про обізнаність позивача щодо обов'язку самостійно декларувати та сплачувати до бюджету орендну плату з урахуванням розміру нормативної грошової оцінки 73 814 048,76 грн., не лише з дня введення об'єкту до експлуатації, а й при невиконанні будівництва в нормативний термін, і у зазначений спосіб ТОВ «Болеслав» діяло протягом 2012-2014 років.

Самостійне декларування ТОВ «Болеслав» та сплата до бюджету протягом 2012-2014 років «збільшеного» розміру орендної плати, тобто, як за об'єкт, введений в експлуатацію при невиконанні будівництва в нормативний термін - правильно здійснювалося позивачем з урахуванням того, що на підставі наказу Інспекції державнооого архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області № 32-ОД від 15.02.2011 року «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 16.12.2009 року № 01108-09» (а.с.90) було скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 16.12.2009 року № 01108-09, виданого ТОВ «Болеслав» з будівництва багатофункціонального центру у складі об'єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торговельно-виставкового призначення по Оріхівському шосе, 10 у м.Запоріжжі (а.с.89).

За наведених вище обставин, судова колегія визнає безпідставними висновки суду першої інстанції про задоволення вимог позивача з підстав ненадання доказів введення об'єкту в експлуатацію та відсутність доказів ведення комерційної діяльності на даній земельній ділянці, оскільки договір оренди земельної ділянки від 15.04.2007 року та додаткові угоди до нього (саме які і є підставою для визначення орендної плати), чітко визначають, що збільшена орендна плата повинна бути сплачуватися позивачем не лише у випадку введення об'єкта в експлуатацію, а і у випадку незавершення будівництва у нормативний термін.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено під час розгляду даної справи судом, подача ТОВ «Болеслав» 25.11.2014 року до ДПІ у Комунарському районі уточнених податкових декларацій з плати за землю за 2012, 2013 та 2014 роки, згідно з якими зменшено суми орендної плати до розміру 469 001,58 грн. (тобто, як за об'єкт, на якому триває будівництво) за кожен податковий період, що уточнюється - було обумовлено за твердженням представника позивача «пошуком підприємством резервів та економією коштів», що не повинно було сприйматися судом першої інстанції як правомірність та обґрунтованість дій ТОВ «Болеслав» при поданні уточнюючих декларацій, оскільки вказані обставини не можуть слугувати підставою для зменшення розміру зобов'язань з орендної плати.

Доводи ТОВ «Болеслав» про відсутність в чинному законодавстві нормативного терміну будівництва, з приводу яких суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не висловив своєї позиції, суперечать положенням Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про планування і забудову територій», «Про планування і забудову територій» та «Про планування і забудову територій» (в редакції чинній на момент укладення додаткової угоди від 15.05.2009 року до договору оренди земельної ділянки), Постанови КМУ від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року № 45 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів», а також: Державним будівельним норм України № А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» (далі - ДБН А.3.1-5-96); Будівельним нормам і правилам (СНиП) № 1.04.03-85 «Нормн продолжительности строительства и задела в строительстве предприятий, зданий и сооружений», затвердженим постановою Держбуду СРСР та Держплану СРСР від 17.04.1985 р. № 51/90, та скасованих наказом Мінрегіону від 20.08.2013 р. № 393 (далі - СниП 1.04.03-85); Державним будівельним нормам «Збірник 8: Конструкції з цегли» № Д.2.2-8-99 (далі - ДБН 2.2.-8,-99);).

Так, згідно ст.20 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції чинній на момент укладення додаткової угоди від 15.05.2009 року до договору оренди земельної ділянки) нормативне регулювання планування, забудови та іншого використання територій полягає у прийнятті нормативно-правових актів, зокрема державних будівельних норм, відомчих нормативних документів, регіональних і місцевих правил забудови. Державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій є обов'язковими для суб'єктів містобудування.

Відповідно до ч.10 ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції чинній на момент укладення додаткової угоди від 15.05.2009 року до договору оренди земельної ділянки), дозвіл на виконання будівельних робіт надається на нормативний, строк будівництва об'єкта або на строк дії договору (контракту) підряду на будівництво об'єкта, і при видачі дозволу на виконання будівельних робіт, нормативний термін будівництва визначається, виходячи із поданого замовником або підрядником пакету документів для отримання дозволу, зокрема, з проектної документації (ч.3 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»), а згідно ч.17 вказаної норми, здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Залишилися поза увагою суду першої інстанції також те, що чинним на момент виникнення спору у цій справі та вирішення його судом законодавством, також встановлено заборону розпочинати будівельні роботи без повідомленням відповідних компетентних органів та подання для цього проектної документації, яка повинна відповідати чинному законодавству, в тому числі державним будівельним нормам та правилам (ст.ст. 31, 34, 36, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанова КМУ від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів»).

Як правильно акцентував увагу відповідач, згідно ч.3 пп.1.1. Розділу І «Загальні положення» Державних будівельних норм України № А.3.1-5-96 «Організація будівельного виробництва», затверджених та введених в дію наказом Держкоммістобудування України від 03.04.1996 р. № 49 (чинного на момент укладення договору оренди земельної ділянки) будівництво об'єкта повинно здійснюватися на основі попередньо розроблених рішень, по організації будівництва і технології виконання робіт, які повинні бути відображені в проектно-технологічній документації (ПТД). Ця документація є невід'ємною складовою частиною документації на будівництво, поряд з проектно-кошторисною документацією та робочими кресленнями. До її складу входить проект організації будівництва (ПОБ) і проект виконання робіт (ПВР).

Судом першої інстанції проігноровано, що проектна документація, яка подавалась ТОВ «Болеслав» для отримання дозволу на будівництво містила нормативний термін будівництва, розрахований відповідно до вимог СНиП 1.04.03.-85 та ДБН групи Д.2.2, на який ТОВ «Болеслав» і було видано останній дозвіл на будівництво № 01108-09 від 16.12.2009 року, в якому був визначений термін будівництва до 31.12.2011 року.

Тобто, вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції не врахував, що останній нормативний термін будівництва на земельній ділянці Оріхівське шосе, 10 у м. Запоріжжі - сплинув ще 31.12.2011 року, і за вказаною земельною ділянкою до сьогоднішнього дня позивачем не здійснювалось оформлення жодної іншої проектної документації на будівництво, що підтверджено: листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 17.01.2015 року за змістом якого інформація щодо дозволу на виконання будівельних робіт ТОВ «Болеслав» на земельній ділянці загальною площею 10,1418 га відсутня (а.с.95); листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 30.03.2015 року № 1008-21.5/731 за змістом якого документи дозвільного та декларативного характеру про готовність об'єкту до експлуатації «Будівництво багатофункціонального громадського центру у складі об'єктів реабілітаційно-діагностичного, готельно-ділового, торговельно-виставкового призначення по вул.Оріхівське шоссе 10 у Комунарському районі м.Запоріжжя» засновником якого є ТОВ «Болеслав» до департаменту не надходили та не реєструвалися (а.с.93); листом Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 17.01.2015 року №0092/02-03, за змістом якого в ДАтаМ відсутня інформація щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт ТОВ «Болеслав» по Оріхівському шоссе 10 у м.Запоріжжі, а згадане товариство не зверталося в ДАтаМ для підготовки містобудівних умов та обмежень забудови за вказаною адресою (а.с.91).

За наведених вище фактів, судова колегія визнає безпідставними посилання суду першої інстанції на: архітектурно-планувальне завдання №8835 від 10 грудня 2008 року на будівництво торгово-розважального багатофункціонального громадського центру за адресою Оріхівське шосе, 10 в м.Запоріжжі, та Дозвіл на зняття та перенесення, ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земель, ділянки №8/2009 від 05 серпня 2009 року, оскільки термін будівництва позивачем об'єкту на орендованій земельній ділянці був чітко зазначений в останньому дозволі № 00108-09 від 16.12.2009 року - до 31.12.2011 року, і з вказаної дати (тобто, після закінчення терміну) позивачем інший дозвіл не отримувався.

Безпідставним судова колегія вважає також посилання суду першої інстанції на Дозвіл щодо виконання будівельних робіт №499 від 10 серпня 2007 року, оскільки цей дозвіл був отриманий позивачем та втратив чинність ще до укладення ТОВ «Болеслав» Додаткової угоди від 15.05.2009 року, яка саме і передбачала можливість сплати заниженого розміру орендної плати за орендовану ділянку.

Крім того, судова колегія вважає, що наданий позивачем суду акт перевірки будівництва від 27.12.2010 року також не може бути підставою для підтвердження здійснення позивачем будівельних робіт на орендованій земельній ділянці по Оріхівському шоссе 10 у м.Запоріжжі, оскільки за загальними правилами початок будівельних робіт є неможливим без проходження попередньої стадії «Робоча документація», замовлення на розробку якого від ТОВ «Болеслав» до наступного часу не надходило до відповідних органів, і проектні роботи на стадії «Робоча документаці» уповноваженими на те установами не проводилися.

Таким чином, відповідно до умов Додаткових угод до договору оренди, якими позивачу, як орендарю була встановлена орендна плата за землю (яка визначена відповідно до нормативної грошової оцінки земель) окремо: - на строк будівництва; - і з дня введення об'єкту до експлуатації, із застереженням щодо внесення плати, як за об'єкт введений в експлуатацію при невиконанні будівництва в нормативний термін, судова колегія вважає, що після закінчення дії дозволу на будівництво (ще у 2011 році), позивач зобов'язаний був в період 2012, 2013 та 2014 роки вносити орендну плату за землю, як за об'єкт, введений до експлуатації.

Наведені судом першої інстанції в оскаржуваній по цій справі висновки про не визначення позивачу строку будівництва об'єкту на орендованій ним земельній ділянці - суперечать п.3.1 Договору генерального підряду на капітальне будівництво багатофункціонального торговельно-розважального центру № 18-2009 від 01.12.2009 року (а.с.176-179), та календарному плану будівництва, яким чітко визначено тривалість строку будівництва - 22 місяця (а.с.180), а також вимогам СНиП 1.01.03-85 та СНиП 1.04.03-85 «Норми тривалості будівництва і заділу в будівництві підприємств, будівель і споруд», а також прийнятому на виконання Законів України "Про будівельні норми" та "Про стандартизацію" національному стандарту ДСТУ Б А.3.1-22:2013 «Визначення тривалості будівництва об'єктів», який був розроблений на заміну положень СНиП 1.04.03-85 та затверджений наказом Мінрегіону від 20.08.2013 № 393.

Підсумовуючи вищенаведене, та виходячи із системного аналізу зазначених вище по тексту приписів чинного законодавства і фактичних обставин щодо користування позивачем орендованою земельною ділянкою без проведення на ній будівництва «Багатофункціонального торгово-розважального центру по Оріхівському шосе, 10 у місті Запоріжжі» в період 2012, 2013 та 2014 роки, судова колегія визнає правомірним збільшення податковим органом ТОВ «Болеслав» грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 7 035 265 грн. 32 коп., в тому числі 5 628 212 грн. 25 коп. за основним платежем та 1 407 053 грн. 07 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, а рішення суду першої інстанції щодо скасування податкове повідомлення-рішення від 10.02.2015 № - вважає таким, що суперечить нормам матеріального права та фактичним обставинам спірних правовідносин, у зв'язку з чим підлягаючим скасуванню, с прийняттям у справі іншої постанови про відмову у задоволені вимог позивача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - задовольнити

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Болеслав» щодо визнання протиправним та скасування прийнятого Державною податковою інспекцією у Комунарському районі М.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 10.02.2015 року №

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський