Справа № 813/5640/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року справа № 813/5640/15

18 год. 10 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Петрик Р.І.,

за участю:

позивач ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі - ГУ ДМС України у Львівській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №397-к/тр від 25.08.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача на підставі оскарженого наказу протиправно звільнено з органів Державної міграційної служби України, з посади завідувача сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області за прогул відповідно до п.4 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Зазначає, що звільнення за прогул можливе лише у разі дотримання двох умов: відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня та відсутність поважних причин для цього. Проте, при її звільненні з займаної посади відповідач не взяв до уваги те, що відсутність на робочому місці по вул.Б.Хмельницького,212 у м.Львові, зумовлена виконанням службових обов'язків відповідно до посадової інструкції в іншому приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області, розташованого на вул. Руданського, 3. Позивач також стверджує, що при прийнятті наказу відповідачем не з'ясовано причини відсутності на робочому місці, а службова перевірка щодо перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння закінчилась встановленням відсутності позивача на робочому місці (прогулу), що свідчить про намагання керівництва позбутись її у протиправний спосіб. Також посилається на те, що при її звільненні не отримано згоди профспілкового органу на розірвання трудового договору.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивує тим, що наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 07.08.2015р. №112 «Про проведення службової перевірки» створено комісію з проведення службової перевірки щодо встановлення факту порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку, стану трудової дисципліни та Закону України «Про державну службу». Вказана перевірка призначена на підставі доповідної записки завідувача сектора централізованого оформлення документів №1 Крупки Ю.П. щодо встановлення факту перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння на робочому місці та її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі на вимогу керівника ГУ ДМС України у Львівській області. Відповідно до висновку службової перевірки від 14.08.2015р. комісія встановила, що позивач 04.08.2015р. перебувала у стані алкогольного сп'яніння, оскільки не пройшла медичну експертизу на вимогу керівника 04.08.2015р.; не з'явилась в ГУ ДМС України у Львівській області для з'ясування обставин на предмет алкогольного сп'яніння; здійснила прогул без поважних причин, а саме була відсутня на робочому місці більше трьох годин; поводила себе агресивно та зухвало щодо керівника ГУ ДМС України у Львівській області; використала керівне становище по відношенню до її підлеглої працівниці, щоб створити перешкоди останній для прибуття до членів комісії для з'ясування обставин при проведенні службової перевірки. З огляду на вказане, відповідач вважає, що звільнення позивача відбулось правомірно.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 з 22.04.2015р. працювала на посаді завідувача сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, що підтверджується наказом №191-к/тр від 22.04.2015р. (а.с.183 Т.1).

На виконання усного доручення в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М. 04.08.2015р. завідувачем сектору централізованого оформлення документів №1 ГУ ДМС України у Львівській області Крупки Ю.П., головними спеціалістами сектору кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу ГУ ДМС України у Львівській області Дидиком В.Я. та Клим Н.Т. здійснено виїзд за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212, де знаходиться сектор централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, який очолювала ОСОБА_1 з метою проведення перевірки дотримання працівниками вказаного сектору правил внутрішнього трудового розпорядку Головного управління, режиму роботи, стану трудової дисципліни. За результатами виїзду складено доповідну записку від 05.08.2015р. на ім'я в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М. (а.с. 101 Т.1). В ній зазначено, що позивач з'явилась на робочому місці через кілька хвилин після їхнього приїзду. Під час перебування зазначених осіб в службовому приміщенні сектора надійшли доручення щодо встановлення можливого факту перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння. Позивачу оголошено вимогу щодо її термінового прибуття в ГУ ДМС України у Львівській області за адресою м.Львів, вул.Руданського, 3. Позивач повідомила, що виконає вимогу керівництва самостійно. Від проходження медичного огляду на стан виявлення алкогольного сп'яніння в медичному закладі, позивач відмовилася.

05.08.2015р. завідувачем сектору централізованого оформлення документів №1 ГУ ДМС України у Львівській області Крупкою Ю.П. складено доповідну записку на ім'я в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М. (а.с. 100 Т.1). У вказаній записці зазначено, що позивач 04.08.2015р. перебувала в стані алкогольного сп'яніння, від виконання вимог керівника ГУ ДМС України у Львівській області відмовилася.

З метою з'ясування обставин, викладених в доповідній записці, завідувача сектору централізованого оформлення документів №1 ГУ ДМС України у Львівській області Крупки Ю.П., відповідно до п.16 п.11 Положення про ГУ ДМС України у Львівській області, затвердженого наказом ДМС України від 14.02.2015р., призначено проведення службової перевірки відповідно до наказу №112 від 07.08.2015р. «Про проведення службової перевірки» (а.с. 86 Т.1). Відповідно до зазначеного наказу створено комісію в складі голови комісії - начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_9 та членів комісії - начальника відділу громадянства управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ОСОБА_10, начальника відділу еміграційної роботи управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ОСОБА_11, провідного спеціаліста сектору по роботі з біженцями та соціальної інтеграції управління у справах іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_12

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 14.08.2015р., підписаний головою та членами комісії (надалі - Висновок) (а.с. 87-92 Т.1). У висновку вказано, що сукупність зібраних письмових доказів та записи з камер відеоспостереження дають можливість стверджувати, що позивач дійсно 04.08.2015р. знаходилась в стані алкогольного сп'яніння, оскільки не пройшла медичну експертизу на вимогу керівника 04.08.2015р.; не з'явилась в ГУ ДМС України у Львівській області для з'ясування обставин на предмет алкогольного сп'яніння; здійснила прогул без поважних причин, а саме була відсутня на робочому місці більше трьох годин; поводила себе агресивно та зухвало щодо керівника ГУ ДМС України у Львівській області; використала керівне становище по відношенню до її підлеглої працівниці, щоб створити перешкоди останній для прибуття до членів комісії для з'ясування обставин при проведенні службової перевірки. Далі у Висновку зазначено, що позивач в робочий час під час виконання нею своїх посадових обов'язків перебувала в стані алкогольного сп'яніння, була відсутньою на робочому місці більше 3 - х годин, внесла неправдиві відомості в журнал обліку робочого часу, поводила себе агресивно та зухвало, умисно не виконала вказівок керівника ГУ ДМС України у Львівській області, чим грубо порушила вимоги ст.ст. 40, 139 КЗпП України, ст.ст. 5, 10, 20 Закону України «Про державну службу», п.п. 1.2, 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 147 КЗпП України комісія запропонувала в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабуничу В.М., зокрема, розглянути питання про застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення згідно з п.4 ч.1 ст. 40, п.2 ч.1 ст. 147 КЗпП України у вигляді звільнення з посади завідувача сектора ЦОД № 2 ГУ ДМС України у Львівській області.

На виконання висновку комісії з проведення службової перевірки 14.08.2015р. та у зв'язку з відсутністю позивача більше 3-х годин на робочому місці без поважних причин, в.о. начальником ГУ ДМС України у Львівській області Бабуничем В.М. прийнято наказ №397-к/тр від 25.08.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1», відповідно до якого позивач звільнена із займаної посади 25.08.2015р. за прогул відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 8-9 Т.1).

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернулась до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатись своїми здібностями до продуктивної і творчої праці регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Статтею 40 КЗпП України врегульовано питання розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92р. №9 розкрито зміст поняття «прогул» як відсутність працівника на роботі протягом усього робочого дня, або принаймні більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Не є поважними причинами відсутності працівника на роботі згідно з вказаною постановою, зокрема, поміщення особи до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу.

Відсутність працівника на роботі без поважних причин (прогул) за своєю природою є істотним порушенням трудової дисципліни і, як наслідок, тягне за собою накладення одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 147 КЗпП України - догану або звільнення.

З урахуванням наведеного, при вирішенні справи щодо звільнення із займаної посади за прогул необхідно встановити факт відсутності працівника на робочому місці протягом трьох годин або протягом цілого робочого дня, а також з'ясувати поважність причин такої відсутності.

Відповідач обґрунтовує звільнення позивача з займаної посади тим, що остання була відсутньою на робочому місці протягом 3 годин. Вказані висновки ґрунтуються на поясненнях відповідних працівників відповідача та Львівської філії ДП «Документ», огляді документації та записів з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні відповідача за адресою м.Львів, вул.Руданського, 3.

Суд за наслідками перевірки, викладених у Висновку обставин, встановив наступне.

Структурні підрозділи ГУ ДМС України у Львівській області згідно з довідкою відповідача від 22.12.2015р. №26399 (а.с. 73 Т.1) розташовані за наступними адресами: апарат - м.Львів, вул. Руданського, 3; управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами тимчасово окупованої території України, управління в справах іноземців та осіб без громадянства - м. Львів, вул. Словацького, 1; сектор по роботі з біженцями та соціальної інтеграції; сектор юридичного забезпечення; сектор інформаційних технологій - м.Львів, вул. Б.Лепкого, 16; відділ централізованого оформлення паспортних документів №3 - м.Львів, вул. Залізнична, 16; відділ адресно - довідкової роботи - м.Львів, вул. Окуневського, 1; сектор з централізованого оформлення документів №2 - м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 212.

Таким чином, робоче місце позивача знаходилось за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького ,212.

Судом проаналізовано положення про сектор з централізованого оформлення документів №20 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, затверджений наказом ГУ ДМС України у Львівській області 07.04.2015р. №49 (а.с. 54-58 Т.1) та посадову інструкцію завідувача вказаним сектором, затверджену т.в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області 07.07.2015р. (а.с. 59-66 Т.1).

Зі змісту вказаних документів випливає, що позивач як завідувач сектору з централізованого оформлення документів №20 мав повне право для забезпечення належної діяльності сектору перебувати в інших структурних підрозділах ГУ ДМС України у Львівській області. При цьому той факт, що відповідні структурні підрозділи ГУ ДМС України у Львівській області розміщені за різними адресами не може обмежувати завідувача у виконанні покладених на нього функцій та завдань.

Позивач в судовому засіданні не заперечила своєї відсутності 04.08.2015р. на робочому місці за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212 з 09год.00хв. до 14год.00хв., проте її відсутність зумовлена виконанням нею своїх службових обов'язків за місцезнаходженням інших структурних підрозділів ГУ ДМС України у Львівській області, розташованих за різними адресами.

У зв'язку з цим, позивач зранку 04.08.2015р. біля 09.00 год. прибула до приміщення ГУ ДМС України у Львівській області, що розташоване за адресою м. Львів, вул. Руданського, 3 з питань роботи комісії з проведення службової перевірки по встановленню факту можливого порушення службових обов'язків посадовими особами ГУ ДМС України у Львівській області, членом якої вона була. Участь позивача в роботі комісії підтверджується наказом ГУ ДМС України у Львівській області №100 від 24.07.2015р. «Про проведення перевірки» (а.с. 40 Т.1).

В приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області позивач мала розмову з членом комісії Дидиком В.Я. головним спеціалістом сектору кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу з приводу вказаної перевірки.

Допитаний в судовому засіданні 14.01.2016р. свідок Дидик В.Я. пояснив, що 04.08.2015р. близько 09.00 год. до нього в кабінет, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Руданського, 3, зайшла позивач з приводу проведення службової перевірки, при цьому розмова з нею тривала близько 10 хв. Оскільки його робочий кабінет розташований з боку вулиці Руданського, 3 та має окремий вхід, свідок запропонував позивачу відкрити двері до головного входу приміщення ГУ ДМС України у Львівській області. Проте, позивач відмовилась, сказала, що почекає і після цього вийшла з його кабінету і більше до вечора того ж дня він її не бачив.

Допитаний в судовому засіданні 04.11.2015р. свідок ОСОБА_13 заступник начальника управління у справах іноземців - начальник відділу імміграційної роботи пояснив, що 04.08.2015р. близько 10.00 год. зустрів позивача біля відділу кадрів на вул.Руданського, 3, передав позивачу документи щодо службової перевірки і більше того дня він її не бачив.

У Висновку зазначено, що згідно з даними камер відеоспостереження позивач зайшла в приміщення ГУ ДМС України у Львівській області по вул.Руданського, 3 04.08.2015р. об 11год.11хв. Позивач об 11год.13 хв. зайшла в приймальню начальника ГУ ДМС України у Львівській області, після чого зайшла до першого заступника начальника ГУ ДМС України у Львівській області Полійчука В.С., де пробула близько 20 хв. та вийшла з кабінету об 11 год.37 хв. Згідно з пояснювальною запискою Полійчука В.С. від 12.08.2015р. (а.с.152 Т.1) позивач прибула для вирішення питань службового характеру. Потім позивач пішла до бухгалтерії, після цього направилась в сторону архівного приміщення. О 12 год. 06 хв. позивач зайшла в коридор, в кінці якого знаходяться кабінети сектору документального забезпечення та режимно - секретної роботи, а також вбиральня. О 14 год. 53 хв. позивач вийшла з коридору та спустилась сходами в напрямку виходу і о 14 год. 55 хв. вийшла з приміщення ГУ ДМС України у Львівській області.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що протягом періоду часу з 12год. 06хв. до 14год. 53 хв., перебуваючи у вказаному приміщенні, опрацьовувала документацію службового характеру, мала намір потрапити до керівництва ГУ ДМС України у Львівській області.

Судом досліджено запис з камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3 (цифровий носій інформації - оптичний диск №DR5FA1-00844). При цьому, відповідачем надано технічний паспорт із зазначенням місць встановлення камер відеоспостереження (а.с. 35-41 Т.2). Суд також враховує заяву завідувача сектору інформаційних технологій ГУ ДМС України у Львівській області А.В. Войновського від 12.01.2016р., згідно з якою час запису з камер відеоспостереження 04.08.2015р. зміщений на дві години, а саме час відеозапису 09:00год. відповідає фактичному часу 11:00год. (а.с. 68 Т.2).

За результатом демонстрації відеозапису судом встановлено відповідність відомостей, зазначених у Висновку, щодо часу і місця перебування позивача 04.08.2015р. в приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3, починаючи з 11 год.11 хв. по 14 год. 55 хв.

При цьому, такий відеозапис є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 70 КАС України, оскільки камери відеоспостереження встановлені на підставі договору №ПМ050914 від 23.09.2014р., укладеного між відповідачем та ТзОВ «Охоронна фірма «Український легіон» (а.с. 13 Т.2). Факт встановлення камер відеоспостереження підтверджується відповідними документами (а.с. 14-34 Т.2).

Для перевірки вказаних обставин судом 04.03.2016р. також допитано свідка ОСОБА_16 т.в.о. сектору документального забезпечення, яка повідомила, що позивач 04.08.2015р. близько 12 год. особисто отримувала в неї документи, перебувала в приміщенні близько 20 хв. Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідка від 14.08.2015р. (а.с. 153 Т.1) та витягом з журналу вхідної кореспонденції (а.с. 154-155 Т.1). Свідок ОСОБА_17 головний спеціаліст режимно - секретної роботи, допитана в судовому засіданні 04.03.2016р. пояснила, що 04.08.2015р. бачила позивача в приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області та спілкувалась з нею в коридорі на другому поверсі між кабінетами №8 і №9 близько 10 хв.

При дослідженні судом технічного паспорта на приміщення ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3 встановлено, що в коридорі на другому поверсі, в який зайшла позивач о 12год. 06хв. та вийшла о 14год. 53хв., є вхід до кабінету №8 режимно - секретної роботи, кабінету №9 сектор документального забезпечення та вбиральні (а.с. 40 Т.2). При цьому, кабінети та вбиральня не мають інших виходів.

Таким чином, позивач в проміжку часу з 11год. 11хв. по 14год. 55хв. перебувала в приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3. Суд також враховує, що відповідно до п.5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених загальними зборами трудового колективу ГУ ДМС України у Львівській області (протокол від 25.07.2013р.) (а.с. 132-143 Т.1), встановлено час обідньої перерви з 13год. 00хв по 13год. 45хв., позивач ознайомлена з такими правилами 25.07.2013р. (а.с.89 Т.2).

З врахуванням викладеного, відповідачем ні в ході проведення службового розслідування не отримано, ні в ході розгляду справи не подано суду належних та достатніх доказів, які б доводили, що позивач, перебуваючи в приміщенні ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3, вчинила прогул.

У Висновку також зазначено, що позивач прибула на своє робоче місце (м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212) о 14год. 20хв. Після того відлучалась з робочого місця до 15год. 30 хв., не вказавши мету відлучення з робочого місця. При цьому, дані журналу обліку робочого часу не збігаються з даними електронного протоколу системи «Страж» Львівської філії ДП «Документ», згідно з якими позивач зайшла на робоче місце о 19год.52 хв., а вийшла о 20год. 22хв., а тому встановити точний час її прибуття на робоче місце не є можливим (а.с. 89 Т.1).

Суд з приводу таких обставин, встановив наступне.

Згідно з поясненнями позивача вона прибула на робоче місце о 14год.00хв. 04.08.2015р. (а.с. 113 Т.1), а вийшла з приміщення центру «Паспортний сервіс» о 19 год.52хв. 04.08.2015р. (а.с. 112 Т.1).

Відповідно до п.2.3 наказу ГУ ДМС України у Львівській області №181 від 13.11.2014р. «Про підвищення рівня трудової та службової дисципліни» (а.с. 84-86 Т.2) керівники структурних підрозділів зобов'язані фіксувати час приходу на роботу, а після закінчення робочого дня - виходу з роботи, підпорядкованих працівників в Журналі реєстрації приходу та виходу працівників.

Згідно з журналом обліку робочого часу, що вівся в секторі ЦОД №2 за 04.08.2015р. в графах «зав. сек. ОСОБА_1» «пр» вказано 14 год.20хв та 15год. 35хв., в графі «вих.» 18 год. 30 хв. (а.с. 169 Т.1) та містяться підписи позивача. Згідно з даними системи «Страж» за 04.08.2015р. за електронною карткою, виданій позивачу, в графі «точка прохода» містяться записи «службовий вхід- виход» «час» - « 19:52:27», «технічний вихід-вхід» «час» - « 20:18:01», «технічний вихід-вхід» «час» - « 20:18:19», «технічний вихід-вхід» «час» - « 20:18:29», «технічний вихід-вхід» «час» 20:18:32, «службовий вхід - виход» «час» - « 20:22:40».

Судом 04.11.2015р. допитані свідки ОСОБА_18 інспектор ДП «Документ» та ОСОБА_19 інспектор з основної діяльності ДП «Документ», які пояснили, що позивач часто їздила до ГУ ДМС України у Львівській області по вул. Руданського, 3 для вирішення службових питань, щодо відсутності позивача на робочому місці 04.08.2015р. їм нічого не відомо.

Судом 08.12.2015р. допитано свідка ОСОБА_20, (станом на 04.08.2015р. працював головним спеціалістом сектору з централізованого оформлення документів №2), який пояснив, що позивач часто їздила до структурних підрозділів ГУ ДМС України у Львівській області, розташованих за різними адресами, для вирішення питань службового характеру. Облік робочого часу здійснювався шляхом ведення відповідного журналу. Пропуск в приміщення сектору здійснювався за допомогою електронної картки (перепустки) і не є формою обліку робочого часу.

Судом 10.02.2016р. допитано свідка ОСОБА_21 провідного спеціаліста сектору документального оформлення документів №2, яка в судовому засіданні пояснила, що протягом всього дня 04.08.2015р. з 10год. 00хв. по 18 год.00 хв. видавала документи. В приміщенні, де знаходиться сектор бачила позивача приблизно біля 14 год. Покази свідка відповідають поясненням, наданим нею 14.08.2015р. (а.с. 161-162 Т.1).

Судом 04.04.2016р. допитано свідка ОСОБА_22 старшого інспектора ДП «Документ», яка пояснила, що її робоче місце знаходиться в іншому кабінеті, тому позивача 04.08.2015р. на робочому місці не бачила. Проте, бачила її періодично, коли зверталась зі службових питань. Вказані покази відповідають даним, зазначених нею в доповідній записці від 13.08.2015р. (а.с. 159 Т.1).

Допитані свідки в судових засіданнях 14.01.2016р. головний спеціаліст сектору кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу ГУ ДМС України у Львівській області Дидик В.Я., 04.03.2016р. завідувач сектору централізованого оформлення документів №1 ГУ ДМС України у Львівській області Крупка Ю.П. та головний спеціаліст сектору кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу ГУ ДМС України у Львівській області Клим Н.Т. пояснили, що 04.08.2015р. вони отримали усну вказівку від в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М. провести перевірку дотримання працівниками сектору централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, який очолювала ОСОБА_1, правил внутрішнього трудового розпорядку режиму роботи, стану трудової дисципліни. 04.08.2015р. близько 17год.20хв. вказані особи прибули до вказаного сектору, розташований за адресою: м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212, де застали позивача на робочому місці та запропонували йому пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння та терміново з'явитись до ГУ ДМС України у Львівській області за дорученням керівника, від чого позивач відмовилась. Після відібрання пояснень від позивача Дидик В.Я., Крупка Ю.П. та Клим Н.Т. близько 19 год. 30 хв. вийшли з приміщення сектору централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області.

Покази свідків відповідають відомостям, зазначеним в їхніх поясненнях (а.с. 145- 151 Т.1).

З аналізу вказаних доказів, суд дійшов висновку, що Дидик В.Я., Крупка Ю.П. та Клим Н.Т., які виконували усну вказівку в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М, прибувши на робоче місце позивача близько 17год.20хв. не встановили факт відсутності позивача на робочому місці 04.08.2015р. більше трьох годин та відповідно не складали акти про відсутність позивача на робочому місці.

Судом допитані свідки - голова та члени комісії, які проводили службову перевірку щодо встановлення факту порушення позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку, стану трудової та службової дисципліни та Закону України «Про державну службу».

Голова комісії ОСОБА_9, член комісії ОСОБА_12, допитані в судовому засіданні 08.12.2015р., член комісії ОСОБА_10, допитаний судовому зсіданні 04.11.2015р., пояснили, що обставини, викладені у Висновку, ґрунтуються на поясненнях позивача і працівників відповідача та Львівської філії ДП «Документ», огляду документів, запису з камер відеоспостереження, а також даних, отриманих з «Системи контролю доступу» Львівської філії ДП «Документ».

В цілому покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відповідають даним, викладеним у Висновку.

Член комісії ОСОБА_11 допитаний в судовому засіданні 04.11.2015р. пояснив, що участі в роботі комісії не брав, жодних дій щодо проведення службової перевірки не вчиняв, лише підписав складений іншими членами комісії Висновок.

За результатом перевірки обставин, встановлених у Висновку, суд дійшов висновку, що дані здобуті відповідачем в ході проведення перевірки є суперечливими та не доводять факту відсутності позивача на робочому місці більше трьох годин. Суд також звертає увагу на те, що комісія, яка проводила службову перевірку, зазначила, що точний час прибуття позивача на роботу встановити неможливо.

З метою додаткової перевірки обставин щодо можливої відсутності позивача на робочому місці, судом витребувано від відповідача додаткові докази.

На вимогу суду відповідачем надано лист ДП «Документ» від 23.12.2015р. №155 (а.с. 64 Т.2), з якого вбачається, що Львівська філія ДП «Документ», Центр обслуговування громадян «паспортний сервіс» та сектор ЦОД №2 (20) знаходяться в одному приміщенні на першому поверсі за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212. Обслуговування громадян проводиться в операційному залі, доступ до якого вільний через центральний вхід. Враховуючи специфіку роботи вхід до службових приміщень мають право працівники Львівської філії ДП «Документ» та ГУ ДМС України у Львівській області та інші посадові особи, в передбачених законом випадках. З метою недопущення самовільного проникнення сторонніх осіб до службових приміщень, ведення контролю за пересуванням працівників, недопущення самовільного залишення робочого місця у робочий час, введено в експлуатацію, зокрема, «Систему контролю доступу» у приміщенні філії та систему відео спостереження. При цьому, за кожним працівником філії закріплено та видано електронні ключі (перепустки). Враховуючи той факт, що в тому ж приміщенні працюють працівники сектора ЦОД №2 (20) ГУ ДМС України у Львівській області з метою безперешкодного доступу до їх робочих місць кожному працівнику сектору також видано персональний електронний ключ (перепустку).

Вказані відомості підтверджуються наказами директора Львівської філії ДП «Документ» №10 від 31.03.2014р. «Про відеоспостереження та охоронну сигналізацію по Львівській філії «Документ» (а.с. 65 Т.2) та №9 від 31.03.2014р. «Про посилення трудової дисципліни у Львівській філії ДП «Документ» (а.с. 66 Т.2).

Сторонами визнана обставина, що позивачу видали електронний ключ (перепустку) для доступу в приміщення Львівської філії ДП «Документ»

Таким чином, електронний ключ (перепустка) видається для обліку робочого часу працівників Львівської філії ДП «Документ», а працівникам ГУ ДМС України у Львівській області, які працюють в тому ж приміщенні такі ключі надаються лише для доступу до їх робочих місць. Тому, дані отримані з системи «Страж» щодо дати і години не можуть підтверджувати факт присутності чи відсутності позивача на робочому місці і відповідно враховуватись при веденні обліку робочого часу працівників ГУ ДМС України у Львівській області, що працюють за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 212.

На вимогу суду відповідачем також надано лист Львівської філії ДП «Документ» від 26.01.2016р. №14 (а.с 809 Т.2) про те, що система відео спостереження до 31.08.2015р. працювала в режимі онлайн нагляду зі збереженням інформації протягом однієї доби.

Як вбачається з плану електросилового обладнання 1-го поверху Львівської філії ДП «Документ» за адресою м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 212, в ньому є 5 окремих входів, при цьому, не всі входи обладнані «Системою контролю доступу».

Тому, з врахуванням викладеного, позивач міг потрапити на своє робоче місце без використання електронного ключа (перепустки). Вказана обставина також визнана сторонами в судовому засіданні.

Таким чином, докази надані сторонами та зібрані судом, дають підстави вважати, що дані, отримані комісією в ході проведення перевірки не є достатніми та обґрунтованими для висновку про відсутність позивача на робочому місці більше трьох годин без поважних причин.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст. 142 Кодексу законів про працю України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на основі типових правил.

Відповідно до п.5.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача (а.с. 132-143 Т.1), відсутність державного службовця на робочому місці більше трьох годин підряд протягом робочого часу без поважної причини є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої Законом України «Про державну службу». Державний службовець повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв'язку або іншими доступними засобами.

У разі недотримання державним службовцем вимог складається акт про відсутність державного службовця на роботі. У разі ненадання державним службовцем доказів поважної причини своєї відсутності на роботі, останній повинен подати письмові пояснення на ім'я начальника ГУ ДМС щодо причини своєї відсутності.

Згідно з п.2.4 наказу ГУ ДМС України у Львівській області №181 від 13.11.2014р. «Про підвищення рівня трудової та службової дисципліни» (а.с. 84-86 Т.2) у разі недотримання підпорядкованими працівниками п.1 наказу, який передбачає обов'язок працівників повідомляти про свою відсутність на роботі, складається акт про відсутність працівника на роботі та негайно повідомляється заступник начальника ГУ за напрямком підпорядкованості та сектор кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами акт про відсутність позивача на робочому місці 04.08.2015р. як того вимагає п.5.7. Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 2.4. ГУ ДМС України у Львівській області №181 від 13.11.2014р. «Про підвищення рівня трудової та службової дисципліни» не складався.

Суд також враховує і те, що згідно з даними табелю виходу на роботу працівників сектору централізованого оформлення документів №2 за 04.08.2015р. (а.с. 70,72 Т.2) позивач працював 8 годин, тобто повний робочий день. І за цей день позивач отримала заробітну плату.

Щодо висновків комісії про те, що позивач 04.08.2015р. перебувала в стані алкогольного сп'яніння, відмовилась пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, не з'явилась в ГУ ДМС України у Львівській області, поводила себе зухвало та агресивно щодо керівника, використовувала своє службове становище щодо підлеглого їй працівника, щоб створити їй перешкоди для прибуття останньої до членів комісії, такі не перебувають в юридичному зв'язку з обставинами, пов'язаними із застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

При цьому, вказані обставини могли служити підставами для притягнення позивача до застосування дисциплінарних стягнень у відповідності до інших норм Кодексу законів про працю України.

Суд також звертає увагу на те, що порядок проведення службового розслідування регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000р. N 950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» Надалі - Порядок).

Згідно з п.8 Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:

факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань);

заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення;

висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру;

обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Проте, комісія у Висновку не вказала факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посаду, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіту, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); не встановила обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру.

Крім цього, відповідно до п.9 Порядку акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи повідомляються за день до його проведення.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи можуть висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або зазначені особи не прибули у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомили комісії про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, про що складається відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови її підписати члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Судом встановлено, що Висновок підписаний головою та членами комісії 14.08.2015р. На першій сторінці Висновку міститься резолюція в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області Бабунича В.М. від17.08.2015р. «ОСОБА_23 до наказу згідно рекомендацій комісії». Проте, позивач ознайомилась з Висновком лише 25.08.2015р., тобто в день свого звільнення, і висловила свою незгоду з висновками, викладеному у ньому. При цьому, акт про відсутність зауважень до Висновку, про неприбуття позивача для ознайомлення чи про відмову від ознайомлення з ним, не складався. Відповідач на спростування вказаних обставин не надав жодних доказів.

Таким чином, відповідачем допущено порушення п.9 Порядку, що полягає в не повідомленні позивача про можливість ознайомитись з Висновком і відповідно не ознайомленні позивача з Висновком у встановлений строк.

Щодо доводів позивача про те, що при прийнятті оскарженого наказу, відповідачем не отримано згоду профспілки на її звільнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема п.4 ст. 40 вказаного кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Проте, суду не подано доказів того, що відповідна профспілкова організація створена і позивач є ї членом.

З огляду на це, доводи позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач не мав достатніх та належних доказів для висновку про те, що позивач 04.08.2015р. була відсутньою на робочому місці за адресою м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 212, більше трьох годин без поважних причин.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ прийнятий відповідачем без достатніх правових підстав та без врахування обставин, що мали значення для його прийняття, а тому наказ ГУ ДМС України у Львівській області №397-к/тр від 25.08.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1» є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на посаді завідувача сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області. При цьому, позивач підлягає поновленню з 26 серпня 2015 року, так як день звільнення 25 серпня 2015р. вважається останнім робочим днем.

Щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу, суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року N 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». Вказаною постановою визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 8 розділу 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з ч. 2 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Суд звертає увагу, що день звільнення позивача 25.08.2015р. є останнім робочим днем. Тому, час вимушеного прогулу позивача, який утворився внаслідок винесення протиправного наказу відповідача, необхідно обраховувати з 26.08.2015р. по 04.04.2016р., що становить 155 робочих днів (у 2015р.: серпень - 4 дні, вересень -22 дні, жовтень - 21 день, листопад -21 день, грудень - 23 дні; у 2016р.: січень - 19 днів, лютий - 21 день, березень - 22 дні, квітень - 2 дні).

Як вбачається з довідки ГУ ДМС України Львівській області про середню заробітну плату №22712 від 04.11.2015р. (а.с. 211 Т.1) середньоденна заробітна плата позивача становить 242 грн. 24 коп. з врахуванням обов'язкових платежів та податків.

З огляду на наведене, на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 37547 грн. 20 коп. (242,24грн. х 155 днів) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України рішення в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно з довідкою ГУ ДМС України Львівській області про середню заробітну плату №22712 від 04.11.2015р. (а.с. 211 Т.1) середньомісячна заробітна плата позивача становить 4723 грн. 64 коп.

З огляду на наведене, з відповідача на користь необхідно стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4723 грн. 64 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до норм ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області №397-к/тр від 25.08.2015р. "Про звільнення ОСОБА_1.".

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області з 26 серпня 2015 року. Постанову суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2015р. по 04.04.2016р. в розмірі 37 547 (тридцять сім тисяч пятсот сорок сім) грн. 20 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства. Постанову суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць в розмірі 4723 (чотири тисячі сімсот двацять три) грн. 64 коп. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 11 квітня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик