Справа № 809/1350/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р. Справа № 876/6686/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області до Виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" про стягнення заборгованості в сумі 3586,42 грн, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області 05.05.2014року звернулося з адміністративним позовом до виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" про стягнення боргу в сумі 3586,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону. Згідно з пенсійним законодавством відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Підприємство щомісяця до 25-го числа зобов'язане вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №2 за березень 2014 року, відповідач повинен відшкодувати виплачені пільгові пенсії у розмірі 3586,42 грн. Оскільки дані суми відповідачем добровільно не відшкодовано, позивач просить стягнути їх в судовому порядку.

Оскаржуваною постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року - задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що позивачем неправомірно, в порушення вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", працівникам відповідача призначено пенсії на пільгових умовах відповідно до пунктів, "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначив, що така пільгова пенсія їм повинна бути призначена в порядку статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки необхідний стаж особи (повний і частковий) такі працівники здобули до введення в дію вказаного Закону. У зв'язку з цим витрати на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним особам не підлягають відшкодуванню відповідачем. А також, оскільки первинна атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена тільки 19 травня 1994 року, до пільгового стажу окремих пенсіонерів, здобутого ними, в тому числі, після 01.01.1992 року, не повинен включатися пільговий стаж за період з 01.01.1992 року по 19.05.1994 року, оскільки в цей період по Списку №2 за відповідними посадами пенсіонерів атестація не проводилася. За наведених підстав, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року, і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Стаття 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є нормою, яка регулює пенсійне забезпечення для осіб, які не мають права на пільгове пенсійне забезпечення за статтею 13 цього Закону, проте мали б право за нормами законодавства, чинного до 01.01.1992 року. Назва статті 100 "Порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону", свідчить про те, що законодавець, приймаючи таку норму, чітко визначив її зміст стосовно вже набутого права на пенсію. Таким чином, особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказане також підтверджується положеннями постанов Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року та за №36 від 16.01.2003 року, якими відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" затверджено Список №1 і Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими та з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає призначення відповідачем пенсій працівникам ВКП "Рожнятівська друкарня" за нормами статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та включення їх до складу розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підлягають відшкодуванню позивачем, правомірним. Таким чином, встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій за березень 2014 року по списку №2, призначених на пільгових умовах, у відповідності до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 3586,42 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що виробничо-комерційне підприємство "Рожнятівська друкарня" відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстроване 18.12.1996 року як юридична особа . Відповідач є платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування. Об'єктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону.

Відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " та пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідачу визначено до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 за березень 2014 року в загальній сумі 3586,42 грн .

Судом встановлено, що пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначено пільгові пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на підставі поданих ними документів, в тому числі, й довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих ВКП "Рожнятівська друкарня".

В судовому засіданні досліджені документи на підставі яких призначені пільгові пенсії вказаним громадянам, а саме: довідки про підтвердження наявного трудового стажу; акти зустрічної перевірки документів про стаж роботи та заробітну плату; розрахунок стажу та відомості про розподіл пільгового стажу; протоколи та розпорядження про призначення пенсії . З досліджених матеріалів справи вбачається, що позивачем правомірно призначено вказані пільгові пенсії та покладено обов'язок щодо їх відшкодування на відповідача.

Так, згідно п "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджується Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і за стажу роботи - не менш як 20 років, з них не менш як 10 років на таких роботах.

Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що оскільки первинна атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві проведена тільки 19 травня 1994 року, до пільгового стажу окремих пенсіонерів, здобутого ними, в тому числі, після 01.01.1992 року, не повинен включатися пільговий стаж за період з 01.01.1992 року по 19.05.1994 року, оскільки в цей період по Списку №2 за відповідними посадами пенсіонерів атестація не проводилася.

Зокрема, в матеріалах справи наявні копії наказів про результати проведеної атестації робочих місць за умовами праці виданими керівником ВКП "Рожнятівська друкарня", а саме: наказ №8 від 19.05.1994 року, наказ № 34 від 21.08.1997 року, наказ №5 від 06.05.2003 року . Крім того, правомірність віднесення атестованих робочих місць до Списку №2 та дійсність результатів проведеної атестації підтверджено висновками експертизи якості чергової атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове забезпечення у ВКП "Рожнятівська друкарня" . Будь-яких доказів неправомірності проведених атестацій робочих місць по ВКП "Рожнятівська друкарня", скасування наказів чи висновків експертиз позивачем суду відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України не подано.

Щодо посилань позивача на те, що вказані особи не були задіяні повний робочий день на роботах за відповідними професіями, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Жодних доказів в підтвердження вказаних доводів позивачем суду не подано.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" до управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання рішень протиправними. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року в задоволенні позову відмовлено . Згідно довідки відділу документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду рішення набрало законної сили .

Даним рішенням перевірено правомірність призначення пенсій, зокрема підтверджено законність дій управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області щодо призначення пільгових пенсії та складення розрахунків для стягнення з підприємства витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки дані особи працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці і набули право на пільгові пенсії, їх робочі місця були належними чином атестовані. Таким чином, правомірність призначення пільгових пенсій громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вже була предметом дослідження в іншій справі, а тому в суду відсутні підстави повторного з'ясування даних обставин.

Також, відповідно до ухвали судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.07.2013 року апеляційну скаргу виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" відхилено, а рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03.04.2013 року в справі №350/349/13-ц за адміністративним позовом ОСОБА_5 до виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня", третя особа управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій залишено - без змін .

При цьому, відповідно до рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області визнано неправомірними дії ВКП "Рожнятівська друкарня" в частині відмови у видачі ОСОБА_5 пільгової довідки про роботу складача на складально-відливній машині в період роботи з 13.02.2002 року по 11.05.2011 року. Зобов'язано ВКП "Рожнятівська друкарня" видати ОСОБА_5 пільгову довідку про роботу складачем на складально-відливній машині з 13 лютого 2002 року по 11 травня 2011 року із зазначенням в довідці її спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Рішення набрало законної сили.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, згідно із розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідачу визначено розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 з березня 2014 року ОСОБА_1 - 1131,04 грн., ОСОБА_2 - 553,86 грн., ОСОБА_3 - 741,41 грн., ОСОБА_4 - 608,99 грн. та ОСОБА_5 - 266,95 грн., в загальній сумі 3302,25 грн. . Крім того, відшкодуванню, згідно даного розрахунку, підлягають витрати позивача на виплату пенсії з дати призначення ОСОБА_5 в розмірі 284,17 грн. Оскільки відповідачем не сплачено суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії зазначеним вище пенсіонерам, станом на 01 квітня 2014 року, утворилася недоїмка в розмірі 3586,42 грн., що підтверджується карткою особового рахунку та довідкою-розрахунком суми позовних вимог .

Розрахунок надсилався у відповідності до пункту 6.4 розділу 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), листом №1166/06 від 05.03.2014 року та отриманий відповідачем . Дані обставини відповідачем не заперечуються.

Таким чином, відповідач в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не відшкодував суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій таким громадянам за період за березень 2014року за списком №2.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України N 21-1 від 19.12.2003.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМ України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.4 вищезгаданої Інструкції розміри сум відшкодування на поточний рік визначаються відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ч.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України підприємства зобов'язані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

Щодо тверджень відповідача про відсутність підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним особам, так як така пільгова пенсія їм повинна бути призначена в порядку статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки необхідний стаж особи (повний і частковий) такі працівники здобули до введення в дію вказаного Закону, судом встановлено наступне.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які працювали до введення в дію Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлювалось положеннями статті 9 Закону СРСР "Про державні пенсії", згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (пункт "а") і 55 років (пункти "б"-"д") та жінок 45 (пункт "а") і 50 років (пункти "б"-"д") за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно, на роботах з шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 8 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року, і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Стаття 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є нормою, яка регулює пенсійне забезпечення для осіб, які не мають права на пільгове пенсійне забезпечення за статтею 13 цього Закону, проте мали б право за нормами законодавства, чинного до 01.01.1992 року. Назва статті 100 "Порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону", свідчить про те, що законодавець, приймаючи таку норму, чітко визначив її зміст стосовно вже набутого права на пенсію. Таким чином, особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вказане також підтверджується положеннями постанов КМ України за №162 від 11.03.1994 року та за №36 від 16.01.2003 року, якими відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" затверджено Список №1 і Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими та з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає призначення відповідачем пенсій працівникам ВКП "Рожнятівська друкарня" за нормами статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та включення їх до складу розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підлягають відшкодуванню позивачем, правомірним.

Таким чином, встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій за березень 2014 року по списку №2, призначених на пільгових умовах, у відповідності до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 3586,42 грн.

Наявність заборгованості відповідача перед управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій підтверджується розрахунками фактичних витрат на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах, розрахунком боргу та іншими матеріалами справи.

Доказів сплати заборгованості на час розгляду справи суду не представлено.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виробничо-комерційного підприємства "Рожнятівська друкарня" - залишити без задоволення.

постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року у справі № 809/1350/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар