Справа № 813/283/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року справа № 813/283/16

13 год. 13 хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, оформлену листом від 22.01.2016 року № 31-19-0.51-1554/2-16;

- зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Тернопільській області розглянути питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 10.02.2016р. до розгляду справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ярчовецьку сільську раду Зборівського району Тернопільської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00га., до якого долучив графічні матеріали із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. Проте, відповідач, на думку позивача, протиправно відмовив у наданні такого дозволу, оскільки ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, зарезервована для передачі громадянам України, військовослужбовцям ЗСУ, МВС, СБУ та інших військових формувань, які беруть (брали) участь у виконанні завдань щодо здійснення антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України. Позивач вважає, що нормами Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а тому відповідач, прийнявши оскаржене рішення, порушив його право як громадянина України на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що гарантоване ст.121 Земельного кодексу України.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що ним правомірно надано відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки масив, в якому позивач бажає отримати земельну ділянку, зарезервований для учасників антитерористичної операції відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015р. №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операцій та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками»; Меморандуму про співробітництво при вирішенні питань щодо забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками, укладеного 19.11.2015року між відділом Держгеокадастру у Зборівському районі та Ярчовецькою сільською радою; внесений до Альбому-атласу з резервування земельних ділянок для учасників антитерористичної операції на території Зборівського району Тернопільської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Ярчовецька сільська рада Зборівського району Тернопільської області подала до суду письмові пояснення. В своїх письмових поясненнях зазначає, що ділянка, яку позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства не зарезервована для учасників антитерористичної операції, а тому вважає, що позовні вимоги є підставними та не заперечує проти задоволення позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В судових засіданнях, в яких брав участь представник, проти позову заперечив з підстав, викладених в позовній заяві. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялась належним чином про час, дату і місце проведення судового засідання. Проте, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, до якого долучив графічні матеріали із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру України у Тернопільській області листом №31-19-0.51-1554/2-16 від 22.01.2016р. відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки масив, в якому позивач бажає отримати земельну ділянку у власність, зарезервований для учасників антитерористичної операції для ведення особистого селянського господарства.

Позивач не погоджуючись з відмовою в наданні дозволу, звернувся із позовом до суду про визнання її протиправною та зобов'язати вчинити дії.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, суд встановив наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. «а» ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 4 ст.122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом «в» ч. 3 ст.116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, суд вважає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом досліджено матеріали, які подавались позивачем разом з клопотанням, а саме: заяву (а.с. 22); викопіювання з планово - картографічних матеріалів (публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,00га. на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (а.с 23); викопіювання з чергового кадастрового плану землеволодінь Ярчовецької сільської ради щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, яка надається у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,00га. (а.с. 24); довідку Ярчовецької сільської ради від 03.11.2015р. №856 про те, що позивач не скористався правом на безоплатну передачу йому у власність земельних ділянок із земель Ярчовецької сільської ради в межах норм безоплатної приватизації, в томі числі для ведення особистого селянського господарства (а.с 25); довідку Ярчовецької сільської ради від 03.11.2015р. №857 про те, що сільська рада не заперчує проти відведення у власність позивачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу площею 2,00 га. за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради (а.с. 25); довідку відділу Держгеокадастру у м.Львові Львівської області від 29.10.2015р. №31-1323-0.2-9146/9-15АП з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), згідно з якою станом на 01.01.2013р. інформація про наявність земельних ділянок у власності позивача відсутня (а.с. 26); довідку Ярчовецької сільської ради від 03.11.2015р. №858 про те, що на землях запасу за межами с.Мшана на території Ярчовецької сільської ради багаторічні насадження відсутні (а.с. 27); копія паспорта позивача серія КА 617317, код про присвоєння позивачу ідентифікаційного номера (а.с.28, 29).

Таким чином, судом встановлено, що позивач, при зверненні до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.

Проте, відповідач відмовив позивачу в наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою для відведення земельної ділянки, з тих підстав, що масив, в якому знаходиться бажана для приватизації земельна ділянка, зарезервована для учасників антитерористичної операції для ведення особистого селянського господарства, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015р. №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операцій та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» (надалі - Розпорядження).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача про відмову позивачу в наданні дозволу для розроблення проекта землеустрою для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. №15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Частиною 31 п.4 вказаної постанови визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені у встановленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.02015р. №17, відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане (а.с. 80-88).

Згідно з п.п.1,2 Розпорядження Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям забезпечити: розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції; надання в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Відповідно до п.4 Розпорядження рекомендовано органам місцевого самоврядування: розміщувати на власних офіційних веб-сайтах інформацію про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції; розглядати в першочерговому порядку звернення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; надавати в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідну інформацію Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

З аналізу змісту Розпорядження вбачається, що ним не встановлюються порядок та умови резервування земельних ділянок для учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, а лише доручено визначити земельні ділянки на території області, призначені для відведення учасникам антитерористичної операції або членам сімей загиблих учасників антитерористичної операції. Крім цього, передбачено розгляд в першочерговому порядку звернень зазначених осіб щодо відведення їм земельних ділянок та про розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про земельні ділянки, які можуть бути відведені таким особам.

Згідно з ст.1 Меморандуму про співпрацю від 19.11.2015р. між відділом Держгеокадастру у Зборівському районі Тернопільської області та Ярчовецькою сільською радою (а.с. 32-34) (надалі - Меморандум) такий укладений з метою надання взаємодопомоги та отримання позитивного результату в частині вирішення питань забезпечення учасників АТО земельними ділянками; привернення уваги до існуючих проблем у відповідній сфері та сприяння їх вирішенню; створення умов, які спрямовані на зниження напруженості в суспільстві і формування позитивного іміджу діяльності органів держаної влади та місцевого самоврядування; сприяння впровадженню конструктивного діалогу між громадянами та владою; формування реєстру земельних ділянок, зарезервованих для передачі учасникам АТО із зазначенням місцезнаходження, загальної площі земельної ділянки, її цільового призначення, кількості учасників АТО; здійснення інформаційно - просвітницької роботи щодо роз'яснення норм і положень земельного законодавства з метою підвищення правової обізнаності та поінформованості учасників АТО через засоби масової інформації та мережі Інтернет.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Меморандуму для досягнення поставленої мети відділ Держгеокадастру у Зборівському районі Тернопільської області в 10-денний строк після надходження від органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно інформації про зареєстроване право власності на земельну ділянку учасників антитерористичної операції або членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції, буде забезпечувати відповідне поінформування територіального органу Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції для її включення до відомостей Єдиного реєстру антитерористичної операції.

З аналізу Меморандуму вбачається, що в ньому не розмежовано обов'язків сторін щодо резервування земельних ділянок для учасників антитерористичної операції або членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції.

Суд також враховує і те, що альбом - атлас з резервування земельних ділянок для передачі у власність учасникам антитерористичної операції або членам сімей загиблих учасників антитерористичної операції на території Тернопільської області, затверджений наказом відповідача від 10.02.2016р. №63 «Про затвердження Альбому - атласу» (а.с. 66-67). Проте, відмова позивачу з тих підстав, що масив, в якому він бажає приватизувати ділянку, зарезервований для учасників антитерористичної операції або членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції, надана 22.01.2016р., тобто до прийняття рішення про визначення конкретного місцярозташування земельних ділянок для учасників антитерористичної операції або членів сімей загиблих учасників антитерористичної операції.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного рішення про резервування земельних ділянок по Зборівському районі Тернопільської області для надання у власність учасникам АТО.

З врахуванням викладеного, суд вказує на те, що Земельним кодексом України передбачено механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому, а тому відповідач не мав право відмовляти позивачу в наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з підстав, не передбачених Земельним кодексом України.

З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, а тому відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, викладена в листі від 22.01.2016 року № 31-19-0.51-1554/2-16 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача розглянути питання про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність даної земельної ділянки, суд зазначає таке.

З огляду на повноваження суду при задоволенні адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а також, враховуючи протиправність відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 1102,40 грн., сплаченого відповідно до квитанції №ПН586 від 10.02.2016р.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, оформлену листом від 22.01.2016 року № 31-19-0.51-1554/2-16.

Зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Тернопільській області розглянути питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Ярчовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 11 квітня 2016 року.

Суддя А.Г. Гулик