Справа № 552/2691/15-а
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2691/15-а Провадження № 2-а/552/115/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2015 року УПФ України Київського району в м. Полтаві звернулось до суду із адміністративним позовом про стягнення з відповідача переплаченої пенсії у розмірі 13 720 грн. 44 коп. Посилались на те, що відповідач 12 березня 2015 року звернулась до них із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії за віком та у зв»язку із перерахунком її пенсії через зміну стажу ( по заяві пенсіонера від 12.03.2015 року) , а саме з врахуванням сум страхових внесків сплачених, як приватним підприємцем з 01.01.2009 року по 31.07.2010 року з моменту призначення пенсії виникла переплата пенсії у розмірі 13 720 грн. 44 коп., а тому відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ « Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» переплачена пенсія підлягає стягненню з пенсіонера. На пропозицію управління Пенсійного фонду добровільно повернути переплачену пенсію відповідач відповіді не надала. Просили стягнути з відповідача 13 720.44 грн. переплаченої пенсії.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в адміністративному позові.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що підстав, передбачених ч. 1 ст. 50 ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для стягнення з неї суми переплаченої пенсії немає. Вона не зловживала своїми правами, не надавала для призначення пенсії до Пенсійного фонду недостовірної інформації.

Заслухавщи сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у позивача, як пенсіонер і отримує пенсію за віком, яка призначена позивачем з 18.07.2010 року.

12.03.2015 року ОСОБА_2 звернулась до позивача із заявою про перерахунок пенсії через зміну стажу.

Під час перерахунку пенсії позивачем була встановлена переплата пенсії у розмірі 13 720.44 грн., яку позивач пов»язкує із тим, що ОСОБА_3 за 2006, 2009 та 2010 року подала до Пенсійного фонду звітність лише 06.02.2010 року, а оскільки в управлінні були відсутні відомості про сплату страхових внесків за 2006. 2009 та 2010 року то відповідно ці роки не зараховані до загального трудового стажу.

Правовою підставою утримання переплаченої пенсії є ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути поверненні пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зловживання полягають в порушенні зобов'язання з боку пенсіонера, яке він бере на себе при оформленні (перерахунку) пенсії.

Стаття 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Зі змісту даних законодавчих норм вбачається, що необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Під час судового розгляду встановлено, що висновки позивача про зловживання з боку відповідача та подання ним недостовірних даних ґрунтуються на тому, що ОСОБА_2 за 2006, 2009 та 2010 року подала до Пенсійного фонду звітність лише 06.02.2010 року, а оскільки в управлінні були відсутні відомості про сплату страхових внесків за 2006. 2009 та 2010 року то відповідно ці роки помилково зараховані до загального трудового стажу.

В той же час, з наданих відповідачем в судовому засіданні пояснень та долучених до матеріалів справи доказів, а саме акту № 223 від 01.09.2011 року про результати позапланової перевірки СПД ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог законодавства правильності сплати страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування , яка проводилась за заявою відповідача, за період із 23.04.2002 року по 01.09.2011 року встановлено, що відповідач порушила пункт 4 статті 20 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 105 в результаті чого виявлено факт перерахування страхових внесків за 2010 рік в сумі 849.58 грн.

Із акту камеральної перевірки № 45 від 06.02.2013 року яка проводилася, спеціалістом відділу персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві вбачається, що нею виявлене порушення відповідача, яке полягає в тому, що звіт персоніфікованого обліку за 2010 рік, строк подачі якого до 1 квітня 2011 року не подано до управління у визначений законом термін , тобто до 1 квітня 2011 року.

Отже із наданих відповідачем доказів вбачається , що її боку порушень при поданні звітності за 2006, 2009 роки не виявлено.

Позивач не надав суду жодного доказу у підтвердження того, що відповідач несвоєчасно подала вказану звітність до управління Пенсійного фонду за 2006, 2009 роки.

Як вбачається із матеріалів справи позивач досягла пенсійного віку 18 липня 2010 року, а у вересні 2010 року звернулась до управління пенсійного фонду , де їй призначена пенсія за віком, а отже на час нарахування їй пенсії за віком ще не настав строк здачі звітності за 2010 рік, який відповідно до п.2.2 Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1( який був чинним на час виникнення правовідносин) встановлений один раз на рік до 1 квітня року наступного за звітним періодом.

І хоча камеральною перевіркою від 06.02.2012 року було встановлено, що відповідач порушила строки подачі такої звітності за 2010 рік, однак на час подачі нею документів на призначення пенсії, у вересні 2010 року, таких порушень не було, оскільки встановлений строк подачі звітності ще не настав.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що факти зловживань відповідача або подання нею недостовірних даних повинні бути підтверджені певними засобами доказування, а не суб»єктивною думкою позивача.

Відповідно до п. 39 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведенню одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду України.

Рішення про призначення пенсії відповідачеві прийняте позивачем 05.10.2010 року ( а.с. 6), загальний стаж при цьому був визначений 33 роки 11 місяців 23 дні ( а.с. 7).

Матеріали справи не містять доказів того з яких підстав відповідачеві був здійснений перерахунок пенсії на зменшення розміру її пенсії, а тим більше не містить доказів того, що раніше призначена пенсія відповідачеві у розмірі 2514 грн. була призначена внаслідок зловживань з її боку або подання нею недостовірних даних,

Окрім того, суд зауважує, що відповідач не може нести відповідальність за дії працівників Пенсійного фонду, які при призначенні їй пенсії можливо допустили помилку

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд зазначає, що позивачем не доведено, що з боку відповідача мали місце зловживання або надання недостовірної інформації, що призвело до призначення та виплати їй пенсії у розмірі встановленому станом на час її призначення за період із 18.07.2010 року по 01.04.2015 року без законних на те підстав.

Під час розгляду справи судом не встановлено фактів зловживань з боку відповідача , які відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є підставою для стягнення в судовому порядку надмірно виплачених коштів.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 159-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до ОСОБА_2 про стягнення переплаченої пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд.

Суддя Л.М. Васильєва