Справа № 810/434/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року №810/434/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" про зобов'язання зупинити господарську діяльність,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Білоцерківська" (далі - відповідач) про зобов'язання ТОВ Агрофірма "Білоцерківська" зупинити господарську діяльність з розведення та вирощування свиней у зв'язку з порушенням ветеринарного законодавства України та не виконанням законних вимог державних інспекторів ветеринарної медицини щодо усунення порушень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатом проведення позапланового заходу з державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду державними інспекторами ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі складено акт перевірки №45 від 23.12.2015, відповідно до якого було виявлено численні порушення відповідачем вимог чинного законодавства України в галузі ветеринарної медицини.

Позивач зазначає, що зважаючи на значне ускладнення епізоотичної ситуації щодо африканської чуми свиней в Україні (станом на 01.01.2015 зареєстровано 43 випадки, в тому числі за 2015 рік 26 випадків) не виконання суб'єктом господарювання ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська» заходів біозахисту (закритого режиму роботи) може привести до занесення вірусу африканської чуми свиней в зазначене господарство та розповсюдження його на інші території, наслідком чого буде знищено поголів'я свиней не тільки в ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська», а й в інших господарствах, а також накладена заборона на експорт м'ясної продукції та зерна.

З огляду на це позивач просить застосувати заходи реагування у вигляді зобов'язання ТОВ «Агрофірма «Білоцерківська» зупинити господарську діяльність з розведення та вирощування свиней.

В судове засідання 10.03.2016 представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та надав витребувані судом докази.

Представник відповідача в судове засідання 10.03.2016 не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно рекомендованою поштою, що була направлена на адресу відповідача, що зазначена в ЄДР, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідачем письмових заперечень проти позову та витребуваних судом доказів усунення порушень законодавства, виявлених під час перевірки, не надано.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, та у відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» (ідентифікаційний код 00849528, місцезнаходження юридичної особи: 09170, Київська область, Білоцерківський район, село Шкарівка, вулиця Миру 4) зареєстроване в якості юридичної особи 04.07.2003, а 17.12.2005 внесено запис про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0000576, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21574348 від 24.12.2015 (а.с.25-28).

Згідно даного витягу з ЄДР видами діяльності відповідача, зокрема, є 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.46 розведення свиней, 01.50 змішане сільське господарство, 10.11 виробництво м'яса, 10.41 виробництво олії та тваринних жирів, 46.32 оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами.

10.09.2015 Головним державним інспектором ветеринарної медицини Білоцерківського району Довгалем М.П. та заступником начальника Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Нечипоренко В.А., в присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання директора ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» Дабіжа М.М. проведено позаплановий захід з державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на підконтрольному об'єкті ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», результати якої оформлені актом №15 від 10.09.2015, яким виявлено вісім порушень вимог ветеринарно-санітарних правил для спеціалізованих свинарських господарств (а.с.17-23).

На підставі даного акту перевірки відповідачем прийнято припис №4 від 10.09.2015, в якому визначено спосіб та строк усунення порушень, а саме: при внутрішньогосподарському забої продукти забою використовувати після проведення ветеринарно-санітарної експертизи - негайно, постійно; провести дезінфекцію та дератизацію тваринницького приміщення - негайно; провести дослідження кормів та води, в державній лабораторії ветеринарної медицини до 21.09.2015; при вході в тваринницьке приміщення обладнати діючий санпропускник - до 10.10.2015; обладнати дезкилимок при вході в тваринницьке приміщення - до 24.09.2015; налагодити централізоване прання та дезінфекцію спецодягу - до 24.09.2015; не допускати на територію свиноферми бродячих собак - негайно (а.с.24).

Доказів щодо спростування належними доказами висновків даного акту перевірки, як і заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що на виконання пункту 2 рішення з окремих питань витягу з протоколу №85 засідання Кабінету Міністрів України від 03.08.2015, розпорядження Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 12.08.2015 №87 «Про проведення позапланових перевірок» та наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини Київської області, керуючись Положенням про Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Управлінням ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Головного управління ветеринарної медицини в Київській області видано наказ №45 від 21.12.2015 «Щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «АФ Білоцерківська», яким державним інспекторам ветеринарної медицини Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі в період з 22.12.2015 по 25.12.2015 наказано здійснити позапланову перевірку свино-товарної ферми ТОВ «АФ Білоцерківська», що знаходиться за адресою: вулиця Миру 4, с. Шкарівка, Білоцерківського району Київської області на предмет виконання рішень Державних надзвичайних протиепізоотичних комісій всіх рівнів, вимог, передбачених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.03.2014 №81 «Про затвердження інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней», зареєстрованим Міністерством юстиції України 21.03.2014 за №363/25140, з метою недопущення подальшого поширення збудника африканської чуми свиней (а.с.67).

21.12.2015 Управлінням ветеринарної медицини в Білоцерківському районі видано направлення (посвідчення) на інспектування суб'єкта господарювання №45 на проведення інспектування ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», що знаходиться за адресою: Білоцерківський район, село Шкарівка, вулиця Миру, 4, згідно якого у період з 22.12.2015 по 25.12.2015 заступнику начальника Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Нечипоренко В.А., головному спеціалісту Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Омельченко В.О., головному спеціалісту Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Джміль Л.І. доручено провести позапланову перевірку відповідача (а.с.68).

Відповідно до акту без номеру від 23.12.2015, складеного заступником начальника Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Нечипоренко В.А. та головним спеціалістом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Джмілем Л.І. директор ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» Дабіжа М.М. відмовився отримувати копію направлення на проведення позапланової перевірки свиноферми відповідача №45 від 21.12.2015 (а.с.64)

23.12.2015 заступником начальника Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Нечипоренко В.А. та головним спеціалістом Управління ветеринарної медицини в Білоцерківському районі Джмілем Л.І. проведено позаплановий захід з державного ветеринарного-санітарного контролю та нагляду на підконтрольних об'єктах ТОВ Агрофірма «Білоцерківська», за результатами якої складено акт перевірки №45 від 23.12.2015 (а.с.9-16).

Відповідно до письмових пояснень на вимогу ухвали суду позивач зазначив, що фактичною адресою свиноферми, на якій проводилась перевірка, є Білоцерківський район, с.Шкарівка, вул. Ватутіна, 6-Г (а.с.66).

Директор ТОВ Агрофірма «Білоцерківська» від підпису акту перевірки та заповнення розділів ІІI та IV відмовився, про що зроблено відмітку на сторінці 7 акту перевірки.

Актом перевірки №45 від 23.12.2015 встановлені такі порушення:

- місце проведення утилізації трупів загиблих свиней - невідоме, відсутній договір з ветсанутильзаводом на утилізацію трупів тварин, не надані підтверджуючі документи щодо утилізації відходів тваринного походження, чим порушено п.2 ст. 35 Закону України «Про відходи»;

- санітарна зона не витримана; не дотримано зооветеринарних розривів між свинарськими приміщеннями, об'єктами та підприємствами з переробки та зберігання сільськогосподарської продукції; територія свинарського господарства не розділена на ізольовані одна від одної зони: виробничу, адміністративно-господарську, зберігання та приготування кормів, зберігання і переробки відходів виробництва; відсутні ветеринарно-санітарні об'єкти (дезінфекційний блок, санпропускник, санітарна бойня, місце зберігання відходів тваринного походження, обладнане холодильною камерою); відсутній внутрішньогосподарський автотранспорт; при вході в виробничу зону свиногосподарства санпропускник відсутній, а при в'їзді транспорту діючий дезбар'єр відсутній; працівників не забезпечено в достатній кількості спецодягом, спецвзуттям, інвентарем, обладнанням, який не маркований; заборона утримання на території господарства собак (крім сторожових, щеплених проти сказу), котів та тварин інших видів, включаючи птицю не дотримується, чим порушено вимоги пунктів 1.6, 1.8, 1.9, 2, 3.1, 3.2, 3.4, 3.9 Ветеринарно-санітарних правил для спеціалізованих свинарських господарств, затверджених Головним управлінням ветеринарії з Державною ветеринарною інспекцією Держагропрому СРСР 4 листопада 1986 року;

- переміщення тварин за межі господарства здійснюється без відома державної ветеринарної служби, тварини в господарстві не ідентифіковані, чим порушено п.4, 6 ч.1 ст.37 Закону України «Про ветеринарну медицину».

З огляду на викладене, суд звертає увагу на такі обставини.

Положення ч. 2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, а саме на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (зі змінами та доповненнями), виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частина 7 ст.7 даного Закону передбачає, що на підставі на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи про застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Перевіряючи обґрунтованість встановлених перевіркою порушень суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 № 2498-XII (зі змінами та доповненнями) державні інспектори ветеринарної медицини, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний нагляд, мають право:

- з метою здійснення ветеринарно-санітарного нагляду протягом робочого часу мати безперешкодний доступ до потужностей (об'єктів), які використовуються для виробництва, переробки та обігу товарів, ветеринарних препаратів, кормових добавок, преміксів, кормів;

- у разі спалаху хвороби, що підлягає повідомленню, у будь-який час мати безперешкодний доступ до потужностей (об'єктів), які здійснюють виробництво або обіг товарів, якщо такі потужності (об'єкти) розташовані в межах карантинної зони, для перевірки їх ветеринарно-санітарного стану та/або товарів та/або виконання необхідних заходів, які встановлюються під час карантину тварин;

- одержувати інформацію, необхідну для встановлення ветеринарно-санітарного стану та забезпечення безпечності товарів, виявлення причин хвороби тварин, з метою визначення ветеринарно-санітарного статусу відповідної зони; перевіряти стан здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю;

- видавати накази, розпорядження та приписи про обов'язкові для виконання ветеринарно-санітарні заходи (включаючи забій, вимушений забій тварин, знешкодження, утилізацію або знищення товарів, дотримання процедур переробки, утилізації або знищення об'єктів, якщо вони є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, або в разі виникнення підозри, що ці об'єкти заражені чи є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, чи містять забруднюючі речовини, радіонукліди в кількостях, які перевищують максимальні рівні залишків);

- забороняти експорт, імпорт, транзит та інший обіг товарів і засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам та/або технічним регламентам;видавати накази, розпорядження та приписи стосовно вилучення з обігу товарів та засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам або технічним регламентам; видавати розпорядження та приписи стосовно призупинення, закінчення строку дії, поновлення і анулювання (скасування) експлуатаційних дозволів та ветеринарних документів;

- у разі необхідності утворювати комісії з числа експертів з ветеринарної медицини із залученням спеціалістів ветеринарної медицини з профільних науково-дослідних установ і вищих навчальних закладів для ідентифікації хвороб тварин та причин їх загибелі;

- обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до законодавства господарську діяльність юридичних або фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних заходів, встановлених законодавством, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров'ю людей і тварин;

- організовувати проведення протиепізоотичних заходів юридичними та фізичними особами, які здійснюють професійну діяльність у галузі ветеринарної медицини; накладати адміністративні стягнення відповідно до закону.

Частина 1 ст.5 ЗУ «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» визначає, що юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин, зобов'язані:

- подавати для реєстрації дані про ідентифікованих тварин, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин;

- ідентифікувати усіх тварин у господарстві; вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин;

- зберігати відомості про тварину протягом трьох років після її смерті (забій, падіж, утилізація) або переміщення її з господарства;

- здійснювати переміщення тварин з ідентифікаційними документами; подавати дані до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини, про усі переміщення тварин, надходження нових тварин у господарство, а також забій, утилізацію, падіж тварин протягом 5 робочих днів з дати таких дій або подій; проводити забій, утилізацію лише ідентифікованих та зареєстрованих тварин.

Відповідно до пунктів 4, 6 ч.1 ст.37 Закону України «Про ветеринарну медицину» юридичні та фізичні особи, діяльність яких пов'язана з утриманням та обігом тварин, зобов'язані перед переміщенням тварин з потужностей (об'єктів), де вони утримуються, отримати від державного інспектора ветеринарної медицини дозвіл на їх переміщення та виконувати вимоги щодо ідентифікації тварин, що їм належать, у тому числі котів, собак та інших дрібних домашніх тварин, які ідентифікуються за допомогою мікрочипів.

Статтею 35-2 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 №187/98-ВР (зі змінами та доповненнями) встановлено, що утилізація відходів тваринного походження на території України здійснюється спеціалізованими підприємствами (підрозділами) з утилізації відходів тваринного походження і не може здійснюватися підприємствами, що виробляють продукцію тваринного походження, призначену для споживання людиною, за винятком випадків здійснення такої діяльності спеціалізованими підрозділами з утилізації відходів тваринного походження.

3.1, 3.2, 3.4, 3.9

Відповідно до п.1.6 Ветеринарно-санітарних правил для спеціалізованих свинарських господарств, затверджених Головним управлінням ветеринарії з Державною ветеринарною інспекцією Держагропрому СРСР 4 листопада 1986 року (далі - Ветеринарно-санітарні правила) територію свинарських підприємств відділяють від найближчого житлового району (населеного пункту) санітарно-захисною зоною.

Розміри санітарно-захисних зон для свинарських підприємств з вирощуванням та відгодівлею менше 12 тис. голів на рік приймають не менше 500 м, від 12 до 54 тис. голів на рік - 1500 м, 54 тис. голів і більше - 2000 м.

Зооветеринарні розриви між свинарськими підприємствам (фермами і комплексами) та іншими тваринницькими фермами, об'єктами та підприємствами по переробці і зберіганню сільськогосподарської продукції, складами мінеральних добрив і ядохимикатів, залізничними та автомобільними дорогами, а також сільськогосподарськими підприємствами з приготування кормів, по переробці овочів, фруктів, зернових культур, молока, м'яса скота та птиці, складів зерна, картоплі, овочів встановлюють згідно діючих «Загальносоюзних норм технологічного проектування свинарських підприємств».

Відповідно до п.1.8 Ветеринарно-санітарних правил територію свинарського підприємства поділяють на ізольовані одна від одної зони:

- виробничу, в якій виділяють репродукторний і відгодівельний сектори, розміщують вигульні майданчики (тренажери) з твердим покриттям, ветеринарні об'єкти. Взаємне розташування свинарників на території підприємства приймають відповідно до технологічного процесу. На підприємствах з закінченим виробничим циклом свинарники для відгодівлі тварин (сектор відгодівлі) розміщують нижче по рельєфу з підвітряного боку по відношенню до інших будівель (секторам) для утримання свиней;

- адміністративно-господарську, що включає будівлі і споруди адміністративно-господарських служб, об'єкти для інженерно-технічного обслуговування (гараж, технічні склади, механічні майстерні);

- зберігання, приготування кормів, де розміщують споруди для зберігання і приготування кормів. Кормоцех розташовують при в'їзді на територію підприємства з навітряного боку по відношенню до решти будівель. У безпосередній близькості до кормоцеху або в блоці з ним розміщують склад концентрованих кормів, сховища для корнеклубнеплодів, силосу та інших кормів.

На підприємствах, що використовують харчові відходи, кормоцех, склади харчових відходів та інших кормів, будують з підвітряного боку по відношенню до свинарника і відгороджують їх від виробничих будівель та інших споруд з влаштуванням окремого в'їзду на ділянку кормоцеху.

Майданчик для розвантаження харчових відходів обладнують твердим покриттям, передбачають ухили і лотки для стоку і відведення змивних і атмосферних вод, зберігання і переробки відходів виробництва, який розміщують поза дільницею свинарського комплексу з підвітряного боку нижче за рельєфом. Зона включає споруди для зберігання і обробки гною.

Відповідно до п. 2.1 Ветеринарно-санітарних правил на свинарських підприємствах (племінних, репродукторних, відгодівельних і з закінченим виробничим циклом) передбачають будівництво ветеринарних об'єктів відповідно до вимог діючих «Загальносоюзних норм технологічного проектування ветеринарних об'єктів для тваринницьких, звірівницьких і птахівничих підприємств».

Пункт 2.2. Ветеринарно-санітарних правил вказує, що дезінфекційний блок або дезбар'єр розміщують на головному в'їзді на територію підприємства і блокують з санітарним пропускником. На комплексах із зовнішнім вантажообігом менше 20 т на добу (потужністю менше 108 тис. свиней на рік) замість дезблоку передбачають в'їзний дезбар'єр (під навісом) з підігрівом розчину при мінусових температурах. Вхід в виробничу зону свинарського підприємства, відповідно до п.3.2 дозволяється тільки через санпропускник, а в'їзд транспорту тільки через постійно діючий дезінфекційний бар'єр (блок). Всі інші входи в виробничу зону комплексу (ферми) повинні бути закриті.

Відповідно до п.3.1 Ветеринарно-санітарних правил спеціалізовані свинарські господарства та комплекси по вирощуванню і відгодівлі свиней працюють за принципом підприємств закритого типу.

Вхід на територію свинарських підприємств стороннім особам, а також в'їзд будь-якого виду транспорту, не пов'язаного з безпосереднім обслуговуванням комплексу (ферми) забороняють.

Відповідно до п.3.1 Ветеринарно-санітарних правил вхід в виробничу зону свинарського підприємства дозволяється тільки через санпропускник, а в'їзд транспорту тільки через постійно діючий дезінфекційний бар'єр (блок) . Всі інші входи в виробничу зону комплексу (ферми) повинні бути закриті.

Відповідно п.3.3 Ветеринарно-санітарних правил санітарний пропускник будують на лінії огородження адміністративно - господарської і виробничої зон.

Відповідно до п.3.4 Ветеринарно-санітарних правил у приміщенні санітарного пропускника працівники комплексу (ферми) знімають свою домашню одяг і взуття, залишають їх в гардеробної домашнього одягу (в шафі, закріпленій за кожним працівником), приймають душ, одягають в гардеробній для робочого одягу чистий продезинфікований спецодяг і спецвзуття. Після закінчення роботи спецодяг знімають, одягають домашній одяг і взуття.

Відповідно п. 3.9 вказаних правил на території свинарських підприємств забороняється утримувати собак (крім сторожових), кішок, а також тварин інших видів (включаючи птицю) . Сторожових собак піддають вакцинації проти сказу, дегельмінтизації та іншим ветеринарним обробкам.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на достатній зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги відсутність заперечень проти позову та ненадання відповідачем доказів усунення вищевказаних порушень вимог ветеринарного законодавства суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

При цьому щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом зобов'язання ТОВ Агрофірма "Білоцерківська" зупинити господарську діяльність з розведення та вирощування свиней суд зазначає таке.

Виходячи з приписів п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зупиненню за рішенням суду підлягають виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання.

Відтак, з урахуванням повноважень суду, які випливають з вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяви та вжити заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» з розведення та вирощування свиней у свиногосподарстві за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с.Шкарівка, вул. Ватутіна, 6-Г.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, зокрема, про повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо це загрожує життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір, однак в силу положень частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, ці витрати стягненню з відповідача не підлягають. Доказів понесенні інших судових витрат позивач суду не надав.

Керуючись статтями 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зупинити господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» з розведення та вирощування свиней у свиногосподарстві за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с.Шкарівка, вул. Ватутіна, 6-Г.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.