Справа № 2а-0370/1598/11 (62599/11/9104)
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року м. Київ К/800/37047/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року

у справі №2а/0370/1598/11(62599/11/9104)

за позовом Приватного підприємства «Астерія» (надалі - ПП «Астерія»)

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (надалі - Луцька ОДПІ)

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

У червні 2011 року позивач звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом в якому поставлено питання про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.08.2010р. № /1.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2011р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.08.2010р. № /1 в частині визначення ПП «Астерія» податкового зобов'язання з податку з доходів найманих працівників в розмірі 12202,29грн., в тому числі 4067,43грн. за основним платежем та 8134,86грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій ставить питання про скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015р. в частині задоволення позову та залишення в силі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2011р.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій контролюючим органом була проведена виїзна позапланова перевірка ПП «Астерія» з питань дотримання вимог податкового, іншого законодавства в частині використання праці найманих працівників протягом 2007-2010рр., за результатами якої складено акт №2905/17-235/32608305 від 20.05.2010р.

За наслідками проведеної перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме виплата заробітної плати гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 09.08.2010р., яким визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів найманих працівників у розмірі 21237,75 грн., в т. ч. 7079,25 грн. основного платежу та 14158,50 грн. штрафних санкцій.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції погодився з висновками контролюючого органу про прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на підставі того, що позивач незаконно використовував працю найманих працівників без укладення трудових договорів, що було підтверджено вироком суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції цілком вірно та обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до п. 15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно з пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 п. 19.2 ст. 19 цього ж Закону особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Статтею 7 даного Закону було передбачено, що ставка податку з доходів фізичних осіб становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Відповідно до пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що ПП «Астерія» в період з 10.09.2007р. до 15.03.2010р. використовувало працю найманих працівників ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без укладення трудових договорів та без внесення відповідних записів до трудових книжок, що підтверджується вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2010р. в кримінальній справі 1-588/2010 справі за обвинуваченням директора ПП «Астерія» ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 Кримінального кодексу України, що також не заперечувалось позивачем.

Податковим органом для визначення суми зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб було використано протоколи допитів свідків в межах вищезазначеної кримінальної справи, відповідно до яких що ПП «Астерія» виплатило зазначеним особам заробітну плату в загальному розмірі 47195,00 грн., в тому числі ОСОБА_4- 1200,00 грн., ОСОБА_2- 10835 грн., ОСОБА_3 - 2060 грн., а ОСОБА_1 - 33100 грн., однак податок з доходів найманих працівників при виплаті заробітної плати позивачем не нараховувався та до бюджету не сплачувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Під час вирішення даної справи, судом апеляційної інстанції вірно враховано, що протоколи допитів свідків в межах кримінальної справи, у даному випадку не є належними доказами для встановлення розміру заробітної плати, виплаченої ПП «Астерія» найманим працівникам.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Податковим органом в свою чергу, не було надано належного обґрунтування розміру донарахованого позивачу податкового зобов'язання з посиланням на документи фінансового чи бухгалтерського обліку ПП «Астерія».

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 71 Кодексу адміністративною судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Позивачем не заперечується використання праці зазначених вище осіб та виплата їм заробітної пати у загальному розмірі 19878,00грн., а саме: ОСОБА_1 було виплачено 9700,00грн., ОСОБА_2 - 7548,00 грн., ОСОБА_3 - 1260,00 грн., ОСОБА_4 - 1200,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправним й скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.08.2010р. № /1 в частині визначення ПП «Астерія» зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 12202,29грн.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун