Справа № 2-а-4065/09/1570
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а-4065/09/1570

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.

Справа № 2-а-4065/09/1570

Категорія:8.2.1

Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Южний»на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Южний»до Саратської міжрайонної державної податкової інспекції в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського адміністративного суду від 30 серпня 2010 року відмовлено у задоволені позову ВАТ «Южний».

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, допустив порушення норм матеріального права та неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення справи. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо невикористання у власній господарській діяльності результатів робіт –реконструкції об’єкту нерухомості - цеху розливу, у зв’язку з чим ПДВ з сум витрачених на оплату виконання робіт з реконструкції неправомірно віднесені до складу податкового кредиту загальної декларації. Апелянт вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 71 КАС України не витребував у відповідача суми розрахунку донарахованого зобов’язання та неправомірно поклав обов’язок доказування правомірності нарахованого податкового кредиту на позивача.

Саратська МДПІ в Одеській області подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на правильне встановлення судом обставин справи, дотримання норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову –без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що Саратською МДПІ в Одеській області з 21.02.2008 року по 13.03.2008 року проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Южний»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх періодів за листопад-грудень 2007 року, за результатами якої складений акт від 20.03.2008 року № 394/23-00413417 (а.с. 8-33 том 1).

З 23.09.2008 року по 13.10.2008 року Саратською МДПІ в Одеській області проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Южний»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2008 року за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось з 01.01.2008 року по 01.07.2008 року за результатами якої складений акт від 20.10.2008 року № 1176/2303/00413417 (а.с. 161-181 том 1).

Цим актом встановлено, що, відповідно до п.п 7.4.3 п.7.4 ст.7, п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість», позивач не мав права на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 576517 грн.

З 31.10.2008 року по 26.11.2008 року Саратською МДПІ в Одеській області проведена виїзна планова перевірка ВАТ «Южний»з питань дотримання податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 01.10.2008 року, за результатами якої складений акт від 04.12.2008 року №1492/2300/00413417 (а.с. 70-102 том 1).

Перевіркою встановлено порушення п.п 7.4.3, п.7.4, ст.7, п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 144744 грн., завищення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню у сумі 319939 грн.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення.

Висновки перевіряючих про результати зазначених перевірок ґрунтувались, на тому, що, всупереч нормам п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», податок на додану вартість сплачений, у складі вартості придбаних товарів (робіт, послуг) таких як електроенергія, роботи та послуги з проектування, матеріали, роботи по ремонту цеху розливу, що використовувались при наданні послуг власного виробництва, таких як оренда, переробка, транспортування, зберігання виноматеріалів, а також ремонтних робіт цеху розливу, позивачем відображено у складі податкового кредиту загальних декларацій з ПДВ, тоді як вони повинні відображатися у складі спеціальних декларацій з ПДВ.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено, належним чином, правомірність формування ним податкового кредиту та визначення сум бюджетного відшкодування за період за який проводились перевірки.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників апелянта та відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність, застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що ВАТ «Южний»є сільськогосподарським товаровиробником, який застосовує пільговий режим оподаткування, встановлений пунктами 11.21 та 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість».

Саратською МДПІ в Одеській області з 21.02.2008 р. до 13.03.2008 р. проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Южний»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ в рахунок майбутніх періодів за період - листопад, грудень 2007року (а.с. 8-33 том 1).

З 23.09.2008 р. до 13.10.2008 р. відповідачем проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Южний» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за липень 2008 р., за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось з 01.01.2008 р. по 01.07.2008 р. (а.с.161-181 том 1).

З 31.10.2008 по 26.11.2008 р. відповідачем проведена виїзна планова перевірка ВАТ «Южний»з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період - з 01.10. 2007року до 01.10.2008 року (а.с.70-100 том 1)

На думку перевіряючих послуги по водопостачанню, реалізації дизельного палива, надання послуг харчування робітників підприємства, надання послуг зберігання виноматеріалів, надання в оренду цеху розливу є послугами власного виробництва та відповідно до п. 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість»підприємство повинно було включати ці операції з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва до спеціальної декларації з ПДВ. У порушення цього пункту ВАТ «Южний»включило операції з продажу зазначених послуг в загальну декларацію з ПДВ. Позивач зависив податкові зобов’язання з ПДВ у загальній декларації та відповідно занизив податкові зобов’язання у спеціальній декларації з ПДВ.

За результатами перевірок відповідач приймав податкові повідомлення-рішення, які позивач оскаржував в адміністративному порядку.

Розглядаючи скарги позивача податкові органи відмовляли у задоволенні скарг та залишали податкові повідомлення-рішення без змін.

В судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги представник відповідача пояснив, що позиція ДПА України в Одеській області знову така, як в рішенні від 14.04.2008 року про результати розгляду повторної скарги ВАТ «Южний».

Пунктом 11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»в редакції, що діяла на час здійснення господарських операцій, зупинялась дія пункту 7.7 ст.7, пунктів 10.1 та 10.2 ст.10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999 року №271 (з наступними змінами внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 23.04.02 №374 та від 11.04.02 №488) затверджений Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками –платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини.

Апеляційний суд погоджується з позицією апелянта, що спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість застосовується тільки для видів діяльності сільськогосподарського виробництва.

Перелік видів діяльності, до яких застосовується спеціальний режим оподаткування, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.09 р. №23 (із змінами та доповненнями) та визначено КМУ згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності", затвердженим відповідно до Закону України "Про стандартизацію".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що послуги по водопостачанню, реалізації дизельного палива, надання послуг харчування робітників підприємства, надання послуг зберігання виноматеріалів, надання в оренду цеху розливу є послугами власного виробництва та відповідно до п. 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість»позивач повинен був включати ці операції з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва до спеціальної декларації з ПДВ.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності факту використання придбаних робіт по реконструкції цеху в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, спростовується матеріалами справи –договором оренди (т. 2 а.с. 66-72).

Відповідно до положень пункту 1.3 статті 1, підпункту 7.4.5, 7.4.1 пункту 7.4., підпункту 7.7.3 пункту 7.7. ст. 7, пункту 10.2 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість»безпідставним також є посилання суду першої інстанції на відсутність доказів про фактичну сплату виконавцями підрядних робіт сум податку на додану вартість, які були віднесені позивачем до складу податкового кредиту за відповідні періоди.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202, ст. 207, ст. 212, ч. 5 ст. 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Южний»задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов відкритого акціонерного товариства «Южний»задовольнити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 25 жовтня 2011 року.

Головуючий: суддя Домусчі С.Д.

суддя Скрипченко В.О.

суддя Шеметенко Л.П.