Справа № 2а-6542/10
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гирича С.В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області, третьої особи: інспектора ОДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, третьої особи про визнання протиправною та скасування постанови від 26.11.2010 року серії ВС №327989 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позов мотивує тим, що 26.11.2010р. близько 15.00 год. керуючи власним автомобілем марки «Поже-407» д.р.н. ВС 5001 СН рухався по вул. Пасічна в м. Львові в напрямку до вул. Зеленої в м. Львові. Проїждаючи автозаправну станцію він згадав, що йому необхідно повернутися назад, а тому зайняв крайній лівий ряд включивши сигнал лівого повороту для здійснення маневру розвороту в дозволеному місці. Крім цього, необхідність перестроїтися в ліву смугу руху була зумовлена наявністю великої кількості вибоїн та пагорбів в правій смузі руху. В цей момент його було зупинено інспектором ДАІ ОСОБА_4 та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КпАП України з підстав того, що він здійснив рух в лівій смузі руху на ділянці дороги, що має дві смуги руху в одну сторону, чим порушив п.11.5 Правил Дорожнього руху України. Після цього, інспектором було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Вважає, таку постанову інспектора незаконною, оскільки відповідно до п.11.5 Правил Дорожнього Руху України дозволено виїзд на ліву смугу для руху з метою повороту ліворуч, а також у відповідності до п.11.11 та 12.3 Правил Дорожнього Руху України у випадку виникнення небезпеки для руху він вправі вжити усіх заходів для уникнення небезпеки, зокрема шляхом безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. Про ці обставини він повідомив інспектора ДАІ, однак останній відмовився їх взяти до уваги, також на його вимогу не надав будь-яких доказів про вчинення ним правопорушення.

Крім цього, вважає, що інспектором ДАІ не правильно визначено норму закону, за якою його притягнено до адміністративної відповідальності, оскільки таке правопорушення правильно слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КпАП України, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі від 225 грн. до 340 грн.

Тому просить визнати постанову протиправною, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні вище наведеним.

Представник відповідача, третя особа в судове засідання не зявилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Тому у відповідності до вимог ст. 128 ч.4 КАС України суд розглядає справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені докази, суд позов задовільняє з таких підстав.

З постанови серії ВС №327989 від 26.11.2010р. (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та оштрафовано на 425 грн. в зв`язку із скоєнням правопорушення, яке виразилося у тому, що 26 листопада 2010 року о 15.00 год. позивач по вул. Пасічна, 125 в м. Львові, керуючи автомобілем «Пежо-407» н.з. ВС 5001 СН на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснював рух лівою смугу руху при вільній правій смузі.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВС1 №140586 (а.с.8) складеного 26.11.2010р. о 15.05 год. інспектором ВДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3, 26 листопада 2010року о 15.00 год. позивач по вул. Пасічна, 125 в м. Львові, керуючи автомобілем «Пежо-407» н.з. ВС 5001 СН на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснював рух лівою смугу руху при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 Правил Дорожнього руху України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєч асно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог п.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.6 ст. 71 КАС України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В судовому засіданні представник позивача ствердив, що здійснив виїзд на ліву смугу зустрічного руху з метою обїзду перешкоди для руху вибоїн та пагорбів на правій смузі руху, а також для подальшого здійснення маневру розвороту з лівої смуги руху в дозволеному місці.

На виклик суду та пропозицію представити свої заперечення на позовну заяву відповідач не відреагував, жодних доказів в заперечення позовних вимог не представив, зокрема схему розташування транспортного засобу позивача на ділянці дороги в момент вчинення правопорушення по відношенню до інших учасників дорожнього руху, будь-яких інших доказів протиправності дій позивача, наведені позивачем обставини справи не спростував, а тому суд приймає їх, як такі, що відповідають дійсності.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпА передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності слід довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема його об'єктивну сторону, яку визначає в тому числі і час, місце, спосіб та умови скоєння правопорушення.

З долученого до матеріалів справи протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВС1 №140586 від 26.11.2010р. (а.с.8) не можливо встановити спосіб та умови скоєння правопорушення, зокрема відсутність інших транспортних засобів у правій смузі руху на ділянці дороги по вул. Пасічна, 125 в м. Львові, а також відсутність перешкод для руху у правій смузі руху у вигляді вибоїн та пагорбів, що можуть створити небезпеку для руху транспортних засобів, оскільки не подано жодних документів, які б підтверджували, чи спростовували наведені факти.

Оскільки інших доказів, які б підтверджували факт умисного порушення позивачем вимог п.11.5 ПДР України в матеріалах справи не має і такі суду не представлені, за таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Крім цього, як вбачається із оспорюваної постанови ВС №327989 від 26.11.2010р. (а.с.7), вчинене позивачем правопорушення кваліфіковано за ч.2 ст.122 КпАп України, в той час як повинно бути правильно кваліковане за ч.1 ст.122 КпАП України, санкція статті якої є м'якшою і передбачає максимальне покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В той час, як до позивача застосовано покарання у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., що значно перевищує верхню межу покарання передбаченого законодавством України за вчинення данного виду адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до вимог ст.33 ч.2 КУпАП визначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У оспорюваній постанові в супереч вимогам вказаної норми не наведено обставини, які враховувалися при обранні позивачу стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Також відповідно до санкції ст. 122 ч.2 КУпАП України штраф за скоєння правопорушення має бути визначений у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Отже в ході судового розгляду встановлено, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено з порушенням ст.ст. 9, 33, 280 КУпАП, в звязку з чим дану постану слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням передбачених законодавством вимог, провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст.2, 71, 102,160-163 КАС України, ст.ст. 9,33,71,280 КпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову посадової особи Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України у Львівській області інспектора ОДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_4 від 26.11.2010 року ВС №327989 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: