Справа № 815/404/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/404/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретаря судового засідання Соколової М.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1, (за довіреністю),

представника відповідача - Тарановського Р.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування рішення, податкових повідомлень-рішень та вимоги, суд -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Малиновському районі, відповідач) про визнання неправомірними та скасування: рішення від 20.01 року № , податкових повідомлень-рішень від 20.01.2016 року № , № та вимоги від 20.01.2015 року №Ф-.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нею було отримано від ДПІ у Малиновському районі рішення від 20.01 року № , податкових повідомлень-рішень від 20.01.2016 року № , № та вимогу від 20.01.2015 року №Ф-, які були винесені на підставі матеріалів документальної перевірки № ______/15-52-17-01/НОМЕР_4, на підставі акту перевірки від 30.12.2015 року №7710/15-52-17-01/НОМЕР_4 та на підставі заборгованості за актом перевірки від 14.11.2015 року №7371/15-52-17-01. Про матеріалами перевірки № ______/15-52-17-01/НОМЕР_4 та акт перевірки від 14.11.2015 року №7371/15-52-17-01 позивачку не було повідомлено. На підстав направлення віл 03.12.2015 року № 1318, наказу від 03.12 2015 року № 1158 проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складено акт від 30.12.2015 року за №7710/15-52-17-128/НОМЕР_4. Обставини щодо зазначених порушень вказані в акті перевірки та результати перевірки є припущеннями посадової особи контролюючого органу та не підтверджуються доказами.

В судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги заявлені в адміністративному позові в повному обсязі (том 1 а.с. 5-14).

Представник відповідача не визнав позовні вимоги та провив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (том 10 а.с 64-72).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 30.03.2006 року за адресою: АДРЕСА_2, та перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у Малиновському районні Головного управління ДФС в Одеській області 06.04.2006 року.

В період з 14.12.2015 року по 25.12.2015 року фахівцем ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст.77 гл. 8 розділу ІІ ПК України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до направлення від 03.12.2015 року № 1318, наказу ДПІ у Малиновському районі від 03.12.2015 року № 1158 та згідно плану-графіку проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт №7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року, згідно висновків якого встановлені порушення ФОП ОСОБА_3:

- пп. 14.1.27, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44 п. 50.1 ст. 50, п. 198.6 ст. 198 ПК України - заниження суми податкового кредиту за перевіряє мий період на 210356,00 грн., у тому числі по періодам: січень 2014 - у сумі 20034,0 грн.; лютий 2014 - у сумі 10189,0 грн.; березень 2014 - у сумі 9778,0 грн.; квітень 2014 - у сумі 21036,0 грн., травень 2014 - у сумі 21871,0 грн.; червень 2014 - у сумі 17261,0 грн.; липень 2014 - у сумі 18557,0 грн.; серпень 2014 - у сумі 6288,0 грн.; вересень 2014 - у сумі 18351,0 грн.; жовтень 2014 - у сумі 20750,0 грн.; листопад 2014 - у сумі 23737,0 грн.; грудень 2014 - у сумі 22504,0 грн.;

- пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 164.1 ст. 164, п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 ПК України та з урахуванням п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст.177 ПК України, за результатами перевірки донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у загальній сумі 160268,87 грн.;

- пп.4 п. 2 ст. 6 на підставі п. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 74330,11 грн., (т. 1 а.с. 15-49).

20.01.2016 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб в сумі 264303,80 грн., з них за основним платежем 160268,87 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 104035,01 грн., за порушення пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 164.1 ст. 164, п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 ПК України та з урахуванням п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст.177 ПК України, (т.1 а.с. 51);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 362792,07 грн., з них за основним платежем 210356,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 152436,07 грн., за порушення пп. 14.1.27, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44 п. 50.1 ст. 50, п. 198.6 ст. 198 ПК України (т.1 а.с. 53);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- з визначенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 74330,11 грн., (т.1 а.с. 52)

Також 20.01 (без зазначення дати прийняття) ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за яким ФОП ОСОБА_3, визначено штрафні санкції в розмірі 7433,00 грн., за порушення пп.4 п. 2 ст. 6 на підставі п. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (т.1 а.с. 50)

Вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, визначені в Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 (далі Порядок № 727).

Відповідно до п.5 р. ІІ Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань … податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Також в п.п.2 п. 4 р. ІІІ Порядку № 727, зазначено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення.

З акту перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року, вбачається, що перевіряючим встановлено, що фактично в період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року ФОП ОСОБА_3, здійснювала такі види діяльності: 45.31 - оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 45.32 - роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Однак період зазначений в акті (п.1.7) з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року не є періодом за яким проводилася перевірка.

В п.1.13 акту від 30.12.2015 року (т.1 а.с.20) зазначено перелік документів, які охоплені перевіркою: реєстраційні документи; податкова звітність; дозвільні документи; книги обліку доходів та витрат (ф.10); накладні, акти виконаних робіт; договори, податкові накладні; накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт та інші документи; реєстри отриманих та виданих податкових накладних. Опис наданих для перевірки документів, складений особисто ФОП ОСОБА_3, в присутності головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_4, надано 14.12.2015 року до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, повернуто 25.12.2015 року у повному обсязі.

Водночас в п. 2.1.2, п.2.2.2 акту (т.1 а.с. 26 абз. 2, а.с 39) зазначається, що будь-яка первинна бухгалтерська та податкова фінансово-господарська документація, а також інформація щодо транспортування товару підприємством ФОП ОСОБА_3 до перевірки не надавалась.

Отже інформація вказана в п.2.1.2, п.2.2.2 акту суперечить інформації вказаній цим же перевіряючим в п. 1.13 акту перевірки та спростовується наданим до суду описом документів, що надавалися позивачем на перевірку до ДПІ у Малиновському районі (т.1 а.с. 61).

В акті перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року, а саме в п. 2.1.2, зазначено, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації, встановлено: ФОП ОСОБА_3, за період з 01.01.2014 р., по 31.12.2014 р., задекларовано вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю у сумі 1017403,0 грн. Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, відображених у додатку 5 до податкових декларацій з даними про суми валових витрат, встановлені у ході перевірки, встановлено завищення суми валових витрат на загальну суму 1017403,0 грн. За результатами перевірки перевезенням товару ФОП ОСОБА_3, від постачальників займався ОСОБА_5 на власнім транспортним засобом (Volkswagen Transport, номер НОМЕР_5, рік випуску 2000). Перевезення проводилося відповідно до договору суди від 04.01.2011 року №5/01 -11 (відповідно договору оплата становить 50,00 грн., на місяць та була здійснена за сім днів до закінчення даного договору в сумі 3000,00 грн., термін дії договору до 04.01.2016 року). Також до перевірки не було надано документів які б підтверджували затрати на пальне (т.1 а.с. 23, 37). За результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3, до складу валових витрат до книги обліку доходів та витрат (форми №10), до податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2014 рік включено суми, сплачені згідно товарно - транспортних накладних, а саме за 2014 рік у сумі 1017403,0 грн. У порушення п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178, п.177.4 ст.177 ПК України, п.4 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність ФОП ОСОБА_3, до складу валових витрат включено суму витрат які не підтверджені первинними документами за 2014 рік у сумі 1017403,0 грн. (т.1 а.с. 32).

Також в п.2.1.3 акту перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року (т.1 а.с. 34), зазначено, що перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік, що підлягає сплаті до бюджету фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 встановлено: ФОП ОСОБА_3, за період з 01.01.2014 року задекларовано суму чистого оподатковуваного доходу у сумі 83026,86 грн. У період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_3, була платником податку на доходи фізичних осіб згідно п. 162.1 ст. 162, п. 163.1 ст. 163, п. 168.1 ст. 168, ст. 177 ПК України. Відповідно до п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст. 177 ПКУ доходи ФОП ОСОБА_6, отримані від провадження господарської діяльності у 2011-2013 році, оподатковувалися за ставкою 15%-17%. Внаслідок перевірки встановлено порушення пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 164.1 ст. 164, п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 ПК України та з урахуванням п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст.177 ПК України, за результатами перевірки донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у загальній сумі 160268,87 грн.

Однак жодних доказів, що доходи ФОП ОСОБА_6, впливають на господарську діяльність чи доходи ФОП ОСОБА_3, відповідачем до суду не надано.

В п.2.2.2 акту перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 відображено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 встановлено його заниження всього у сумі 213549,0 грн. (т.1 а.с. 36). В порушення пп. 14.1.27, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44 п. 50.1 ст. 50, п. 198.6 ст. 198 ПК України ФОП ОСОБА_3, занижено суму податкового кредиту, за перевіряє мий період на 213549,0 грн., у тому числі по періодам: січень 2014 - у сумі 20034,0 грн.; лютий 2014 - у сумі 10189,0 грн.; березень 2014 - у сумі 9778,0 грн.; квітень 2014 - у сумі 21036,0 грн., травень 2014 - у сумі 21871,0 грн.; червень 2014 - у сумі 17261,0 грн.; липень 2014 - у сумі 18557,0 грн.; серпень 2014 - у сумі 6288,0 грн.; вересень 2014 - у сумі 21544,0 грн.; жовтень 2014 - у сумі 20750,0 грн.; листопад 2014 - у сумі 23737,0 грн.; грудень 2014 - у сумі 22504,0 грн (т.1 а.с. 44).

Також в п. 2.3.3 акту перевірки від 30.12.2015 року (т.1 а.с. 44) перевіряючим зазначено, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року платником податків ОСОБА_3, задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 210356,0 грн., які виникли у результаті порушень, вказаних в п.п.2.5.2 акту перевірки.

Проте п.п. 2.5.2 в акті перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року взагалі не існує (т.1 а.с. 48).

Судом встановлено, що акт перевірки № 7710/15-52-17-128/НОМЕР_4 від 30.12.2015 року не відповідає зазначеним вимогам Порядку № 727, оскільки містить суперечливі висновки та припущення, а також посилання на інформацію, яка не стосується позивача та перевіряє мого періоду.

Згідно з п.п. 14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, витрати, це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником) (пп. 14.1.27). Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп.14.1.36).

Пунктами 44.1 ст.44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Приписами п.50.1 ст. 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України, передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу положень визначених в ст.ст. 198, 201 ПК України, вбачається, що необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Отже податковий кредит відповідно до Податкового кодексу України для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_3, (Замовник) та: ТОВ «Техник Ассист» (Постачальник) укладено договір постачання товару № 4/10-С від 01.10.2013 року (т.1 а.с. 150-151); ТОВ «Промпостачальник 2010» (Постачальник) укладено договір поставки №23/4-С від 01.10.2014 року (т.1 а.с. 152-153); згідно умов вказаних договорів Постачальник зобов'язується поставити у власність Замовника товар, ціна, кількість, асортимент, терміни поставки товару обумовлюються сторонами попередньо. Згідно п. 3.3 договорів, поставка товару здійснюється автотранспортом покупця та за його рахунок на умовах Франко-перевізник - митний термінал… При цьому товарно-транспортні накладні на перевезення товару після переходу права власності від продавця виписує Замовник, також він є товаровідправник.

На підтвердження отримання та оприбуткування позивачем товару, згідно договорів № 4/10-С від 01.10.2013 року укладеного з ТОВ «Техник Ассист» та№23/4-С від 01.10.2014 року укладеного з ТОВ «Промпостачальник 2010» позивачем надані: копію книги обліку доходів та витрат позивача за період 2014 року (т.1 а.с.77-93); виписка по рахунку позивача за період з 01.01.2014 до 31.12.2014 року, де повністю відображені суми перерахованих коштів позивачем за отримані підшипники з урахуванням суми податку на додану вартість (т.1 а.с. 94-145).

З досліджених в судовому засіданні первинних документів: копії накладних, копії податкових накладних виписаних ТОВ «Техник Ассист» (т.1 а.с. 240-250, т.2 а.с. 3-167) за період січень-грудень 2014 року; копії видаткових накладних, копії податкових накладних виписаних ТОВ «Промпостачальник 2010» (т.2 а.с. 1-2, 62-64, 82-84,153-154), вбачається, що зазначені документи оформлені належним чином у відповідності до приписів податкового кодексу.

Суми податку на додану вартість відповідно до вказаних вище податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту з ПДВ за 2014 рік, що підтверджується додатком 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за вказаний період (т.1 а.с.62-76, т.10 а.с. 2-18).

Судом встановлено, що між позивачем та гр. ОСОБА_7, були укладенні договори суди: від 04.01.2012 року де предметом договору визначено приміщення розміром 8кв.м., розташованого в квартирі № АДРЕСА_3 та № 5/01-11 від 04.01.2011 року, де предметом договору визначено надання транспортних послуг на транспортному засобі Volkswagen Transport, реєстраційний номер НОМЕР_5, рік випуску 2000, дата реєстрації 22.06.2005 року (т.1 а.с. 146-147, 148-149).

Зазначенні договори були предметом дослідження по справі №815/5064/14, що розглядалася Одеським окружним адміністративним судом за позовом ФОП ОСОБА_3, до ДПІ у Малиновському районі про визнання неправомірними дій ДПІ у Малиновському районі при здійсненні документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року; про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги ДПІ у Малиновському районі (т.10 а.с.38). Порушень чинного законодавства при укладанні та виконання умов договорів укладених між ФОП ОСОБА_3, та гр. ОСОБА_7, судом не встановлено.

На підтвердження факту реальності здійснених господарських операцій та виконання умов договорів суди укладених між ФОП ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_7, до суд надані товарно-транспортні накладні (т.1 а.с. 199-239) виписаними у період січень-грудень 2014 року, в яких відображено: перевізника, дані водія (ОСОБА_7.) та транспортного засобу (Volkswagen НОМЕР_5), замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача товару (ФОП ОСОБА_3.), пункт навантаження (Київська область м. Вишгород, вул. Ватутіна 69) та пункт розвантаження товару (м. Одеса, . АДРЕСА_1), відомості про вантаж - назву товару (підшипники), кількість товару, одиниця виміру товару, сума товару, документи, які слідують із вантажем. Вказані товарно-транспортні накладні підписані уповноваженими особами та підписи засвідчені печатками.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів: копій накладних виписаних ТОВ «Техник Ассист» (т.1 а.с. 240-250, т.2 а.с. 3-167), копії видаткової накладної, виписаної ТОВ «Промпостачальник 2010» (т.2 а.с. 1), товарно-транспортних накладних (т.1 а.с. 199-239), вбачається, що товар (підшипники) одержувала у контрагентів (ТОВ «Техник Ассист», ТОВ «Промпостачальник 2010») саме ФОП ОСОБА_3, а не ОСОБА_7, про що зазначено в акті перевірки (т.1 а.с. 24,37).

На підтвердження подальшого використання в межах господарської діяльності позивача придбаних підшипників (подальшої реалізації з метою отримання прибутку) ФОП ОСОБА_3, надано до суду: договори поставки товару ФОП ОСОБА_3, замовникам: ФОП ОСОБА_8, ТОВ НВК «Каперс» ЛТД, ПП «Агропостач», ТОВ ЦТЗ «Техномаркет», ТОВ «Трікос», ФОП ОСОБА_9, ПП «Луцькпідшипниксервіс», ПП «Техмаш 2008», ПМП «ТД Експрестехпостач», ТОВ «ЗІП Копмлект», ПП «Вінтехпостач», ТОВ «Сігран», ТОВ «Східний регіон», ПП «Еванс», ТОВ «Українська індустріальна інвестиційна група», ФОП ОСОБА_10, ТОВ «Востокпромцентр», ПП «Посейдон», ТОВ «Агромеханізм», ТОВ «Вістал - Агро», ТОВ «Крафт Беарінгс», ПП «Укрпромпостачання» (т.1 а.с. 154-198); копії податкових накладних (т.2 а.с.168-250, т.3, т.4, т.5, т.6 а.с. 1-27); копії видаткових накладних та копії довіреностей на отримання від ФОП ОСОБА_3 товару (підшипників) уповноваженими особами контрагентів позивача (т.6 а.с. 28-250, т.7, т.8, т.9 а.с. 1-235).

Таким чином, як вбачається з викладеного, вказане свідчить про фактичне здійснення позивачем господарської діяльності з придбання у її контрагентів товару (підшипників) та його використання позивачем у подальшій господарській діяльності з метою отримання прибутку.

З розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (т.10 а.с.74), що наданий до суду на обґрунтування розрахунку грошового зобов'язання визначеного в податковому повідомлені-рішенні № (т.1 а.с. 53), вбачається, що сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями складається з: штрафних санкцій нарахованих в розмірі 50% від суми 210356,00 грн., та пені на суму заниженого податкового зобов'язання за актами перевірки за 2014 рік в розмірі 47258,07 грн. (т.10 а.с. 75).

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів: постанови Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/5064/14 (т.10 а.с. 32-49) ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015 року по справі №815/5064/14 (т.10 а.с. 50-54) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015 року по справі №815/5064/14 (т.10 а.с. 55-56), постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року по справі №815/5131/13-а (т.10 а.с. 58-61), ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.09.2015 року по справі №815/5131/13-а (т.10 а.с. 62-63), вбачається, що станом на дату проведення ДПІ у Малиновському районі документальної перевірки ФОП ОСОБА_3, з 14.12.2015 року по 25.12.2015 року, податкові повідомлення-рішення, та вимоги про сплату боргу прийняті відповідачем відносно ФОП ОСОБА_3, за наслідками перевірок в 2014 році були скасовані. Будь яких належних та допустимих доказів, щодо правомірності нарахування та визначення в податковому повідомлені-рішенні № ФОП ОСОБА_3, штрафних санкцій в розмірі 50% від суми 210356,00 грн., в розмірі 105178 грн., та пені на суму заниженого податкового зобов'язання за актами перевірки за 2014 рік в розмірі 47258,07 грн., відповідачем до суду не надано.

Враховуючи, що під час розгляду справи, судом встановлено, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту сплачені в ціні придбаного товару суми ПДВ, та порушень законодавства, що регулює зазначені правовідносини судом не встановлено, суд дійшов висновку, що збільшення відповідачем суми грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_3, з податку на додану вартість у розмірі 362792,07 грн., здійснено безпідставно, а тому податкове повідомлення-рішення від 20.01.2016 року № підлягає скасуванню.

Також 20.01.2016 року ДПІ у Малиновському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 264303,80 грн., за порушення пп. 14.1.56 п. 14.1 ст.14, п.164.1 ст.164, п.177.10 ст.177, п. 178.6 ст. 178 ПК України та з урахуванням п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст. 177 (т.1 а.с.51).

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем оскільки за результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_3, завищено валові витрати за 2014 рік у сумі 1017403,0 грн., у зв'язку з чим позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 160268,87 грн.

Суд вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що доходи, це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Приписами Податкового кодексу визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід, це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п.164.1 ст. 164). Ставка податку становить 15 - 17 відсотків бази оподаткування (п. 167.1 ст. 167). Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (п.177.1 ст. 177). Фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.177.10 ст. 177). Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 178.6 ст. 178).

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту за 2014 рік суми ПДВ, що були сплачені ФОП ОСОБА_3, у складі ціни товару (підшипників), придбаних у ТОВ «Техник Ассист» та ТОВ «Промпостачальник 2010», за господарськими операціями по поставці позивачу його контрагентами товару (підшипників) у період січень-грудень 2014 року, оскільки позивачем були надані усі необхідні первинні бухгалтерські документи як до перевірки в ДПІ у Малиновському районі так і до суду, які підтверджують правомірність віднесення спірних сум до складу податкового кредиту, сплачених у складі ціни товару, так, відповідно й витрати, здійснені позивачем на придбання вказаного товару з метою використання у подальшій господарській діяльності.

Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем документально підтверджені усі витрати, здійснені на придбання підшипників у період січень-грудень 2014 року, та з урахуванням того, що перевіркою не встановлено жодних зауважень до документів, що підтверджують здійснені позивачем витрат, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно встановлено порушення позивачем пп. 14.1.56 п. 14.1 ст.14, п.164.1 ст.164, п.177.10 ст.177, п. 178.6 ст. 178 ПК України та з урахуванням п. 167.1 ст. 167, п. 177.1 ст. 177, та відповідно неправомірно визначено позивачу суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності.

З розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (т.10 а.с.73), що наданий до суду на обґрунтування розрахунку грошового зобов'язання визначеного в податковому повідомлені-рішенні № (т.1 а.с. 51), вбачається, що сума грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями складається з: штрафних санкцій нарахованих в розмірі 50% від суми 160268,87 грн., (80134,40 грн) та пені в розмірі 23900,61 грн.

Однак з досліджених доказів, судом не встановлено, а відповідачем не надано належних доказів нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 50% та термінів нарахування пені.

Отже, за таких обставин, податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2016 року, яким ФОП ОСОБА_3, збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 264303,80 грн., підлягає скасуванню.

В п. 2.4.4 акту перевірки (т.1 а.с. 47), зазначено, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску із сум чистого оподатковуваного доходу встановлено порушення пп.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на підставі п.11 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 74330,11 грн.

Відповідно до пп.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний: подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і

митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю

Згідно п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Положеннями п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску.

Суд вважає, що відповідачем безпідставно здійснено донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 74330,11 грн., виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом обґрунтовано встановлено неправомірність визначення відповідачем суми грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за перевіряє мий період, та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2016 року, отже суд вважає, що за таких обставин, донарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 74330,11 грн., є безпідставним та необґрунтованим.

В вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 20.01.2016 року № Ф- (т.1 а.с. 52) зазначено, що недоїмка в сумі 74330,11 грн., донарахована на підставі картки особового рахунку позивача, акту перевірки від 14.11.2015 року №7371/15-52-17-01, однак, а ні до суду під час розгляду справи, а ні позивачу зазначений акт перевірки відповідачем не надавався. Також з вказаної вимоги вбачається, що відповідачем не визначено станом на яку саме дату нарахована заборгованість зі сплати єдиного внеску.

У зв'язку із зазначеним суд вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.01.2016 року № Ф- підлягає скасуванню.

Без зазначення дати ДПІ у Малиновському районі прийнято рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, де ФОП ОСОБА_3, визначено штрафні санкції в розмірі 7433,00 грн., за порушення пп.4 п. 2 ст. 6 на підставі п. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (т.1 а.с. 50).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції: за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Однак судом під час розгляду справи не встановлено, що ФОП ОСОБА_3, в перевіряємий період за 2014 рік, були допущені порушення положень пп.4 п. 2 ст. 6, п. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а тому суд дійшов висновку, що рішення ДПІ у Малиновському районі № без дати про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підлягають задоволенню шляхом визнання неправомірними та скасування рішення від 20.01 року № ; податкових повідомлень-рішень від 20.01.2016 року № та №; податкової вимоги від 20.01.2016 року №Ф-.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином судові витрати позивача у сумі 6890,00 грн. підлягають стягненню з державної податкової інспекціі у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірними та скасування прийняті державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області: рішення від 20.01 року № ; податкові повідомлення-рішення від 20.01.2016 року № та №; податкову вимогу від 20.01.2016 року №Ф-.

Стягнути з державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 6890,00 грн., сплачений ОСОБА_3 згідно квитанції № 15104668 від 01.02.2016 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею11.04.2016 року.

Суддя Вовченко O.A

.