Справа № 821/2994/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/450/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі № 821/2994/15-а за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області Ремішевського Олександра Вікторовича, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення щодо реєстрації права власності на нежитлові будівлі та споруди, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області Ремішевського Олександра Вікторовича, третя особа ОСОБА_1, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 24.07.2015р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за вказаною адресою, державним реєстратором не дотримані вимоги Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року, позов задоволений.

Визнане протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області Ремішевського Олександра Вікторовича за №23129597 від 24.07.2015 р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013р. присвоєна поштова адреса зернотоку, який знаходиться на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та перебуває в користуванні декількох власників майнових паїв. Зокрема, присвоєні наступні адреси часткам користувачів зернотоку: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1; ОСОБА_2 - АДРЕСА_2; ОСОБА_4 - АДРЕСА_3; ОСОБА_5 - АДРЕСА_4.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області Ремішевського Олександра Вікторовича за №23129597 від 24.07.2015р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Державна реєстрація проведена на підставі поданих ОСОБА_1 23 липня 2015 року до Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області документів: відомості про оплату послуг за здійснення державної реєстрації права власності; документ, що посвідчує особу (паспорт громадянина України та картка платника податків); технічний паспорт, виданий Каховським БТІ на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік" по АДРЕСА_1, замовник технічної інвентаризації: ОСОБА_1; акт прийняття - передачі від 12.09.2003р.; витяг з протоколу №7 зборів спілки „Таврія" колективу громадян-співвласників майнових паїв від 09.09.2003р.; накладна №58 від 12.09.2003р. про вартість об'єкта; рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 25.07.2013р. №41 „Про присвоєння поштової адреси зернотоку"; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_1, видане Іванівською сільською радою ОСОБА_1 04.09.2003р.; архівна довідка від 20.07.2015р. №17/87-623 про реорганізацію сільськогосподарських підприємств; копію рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 26 серпня 1999 року №39 „Про реєстрацію громадської організації Спілки громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія"; копію рішення господарського суду Херсонської області від 07.06.2005р. по справі №2/142-СК-05 про припинення юридичної особи - спілки громадян власників земельних та майнових паїв „Таврія"; довіреність від 21.07.2015р. видана Іванівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області.

Суди першої і апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що при здійсненні державної реєстрації у відповідача були відсутні правовстановлюючі документи попереднього власника нерухомого майна - спілки громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія", а також, що наданий третьою особою технічний паспорт містить іншу адресу об'єкту нерухомості. Державним реєстратором не дотримані вимоги Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо встановлення відповідності заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 2 статті 9 вказаного Закону передбачено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону одним із етапів проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлено прийняття та перевірка документів, що подаються для державної реєстрації.

Згідно ч.3 ст.17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наведений виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, пунктом 4 частини 1 вказаного Закону такою підставою передбачено подання документів, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

З вказаних норм слідує, що перед вчиненням відповідної реєстраційної дії державний реєстратор повинен пересвідчитися в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, а також встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 (далі - Порядок №868) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші, документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 54 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею об'єктів нерухомого майна у власність фізичним та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав подає: рішення органу або особи, уповноважених установчими документами такої юридичної особи або законом, про передачу об'єкта нерухомого майна у власність фізичній або юридичній особі, що вийшла із складу засновників (учасників) юридичної особи; документ, що підтверджує факт передачі такого майна фізичній або юридичній особі, що вийшла із складу засновників (учасників) юридичної особи.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна попереднього власника такого об'єкта, заявникові не повертаються.

Відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою КМУ від 28.02.2001р. №177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства.

Згідно п.14 вказаного Порядку свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Відповідно до п.1 Порядку під підприємством розуміється колективне сільськогосподарське підприємство, у тому числі реорганізоване.

Апеляційний суд встановив, що в якості правовстановлюючого документу ОСОБА_1 подано в реєстраційну службу Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_1, видане Іванівською сільською радою ОСОБА_1 04.09.2003р.. Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Спілки громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія".

Вказаний документ прийнятий державним реєстратором як відповідний вимогам діючого законодавства України для реєстрації права власності.

Однак, відсутні відомості про надання ОСОБА_1 правовстановлюючих документів попереднього власника на спірне нерухоме майно, тобто документів, що б підтверджували, що весь майновий комплекс нежитлових будівель та споруд „Зернотік" належав Спілці громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія" і вказана Спілка мала право ним розпоряджатися.

Також, відповідачем не враховано, що чинним законодавством України не передбачено видачу свідоцтв про право власності на майновий пай члена громадської організації. Свідоцтво про право власності на майновий пай видається члену колективного сільськогосподарського підприємства на пайовий фонд майна члена колективного сільськогосподарського підприємства. Всупереч цьому, свідоцтво про право власності на майновий пай від 04.09.2003р., що надано як правовстановлюючий документ державному реєстратору для державної реєстрації, видано Іванівською сільською радою члену Спілці громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія", тобто на майно громадської організації.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області Ремішевський О.В., з посиланням на Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001р. №62, зазначав в суді апеляційної інстанції, що при виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акту приймання-передачі майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалася підписом керівника підприємства та печаткою. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності.

Апеляційний суд вірно відхилив такі посилання, оскільки на час проведення спірної державної реєстрації наказ Міністерства аграрної політики від 14.03.2001р. №62 втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11.04.2013р. №253.

Крім того, суб'єкт владних повноважень не пояснив, яким чином ним встановлено, що відповідна відмітка про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай від 04.09.2003р. зроблена саме Спілкою громадян-власників земельних та майнових паїв „Таврія", як підприємством-правонаступником (користувачем), так як в наданій державному реєстратору архівній довідці від 20.07.2015р. не міститься відомостей про Спілку „Таврія" як правонаступника (користувача) будь-якого колективного сільськогосподарського підприємства.

Згідно вказаної довідки КСП „Чапаєво" реорганізоване в ОПГ „Нова Україна"; відомості про реорганізацію СВК „Іванівський" та ОПГ „Нова Україна" та їх правонаступників в архіві відсутні.

В порушення вимог ст.ст.9,15,17,19 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.36, п.54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області Ремішевським О.В. 24.07.2015р. зареєстроване за ОСОБА_1 право власності на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на підставі документів, які не відповідають вимогам, встановленим Законом, та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Зазначене, в силу п.4 ч.1 ст.24 Закону, є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

В технічному паспорті, наданому державному реєстратору, виготовленому на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", вказана адреса: АДРЕСА_1, а також рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013р., частці користувачу зернотоку ОСОБА_1 присвоєна поштова адреса на АДРЕСА_1. Однак, державна реєстрація права власності здійснена державним реєстратором за адресою АДРЕСА_1 і свідоцтво про права власності видано на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік" за адресою АДРЕСА_1.

Твердження, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 06.07.2012р. №1014/5, яким затверджений Перелік словників Державного реєстру речових прав та Порядок ведення словників Державного реєстру речових прав, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, використовуючи словники Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не виступає адміністратором таких словників та не може вносити до них відповідні зміни, апеляційний суд вірно вважав обґрунтованими.

Разом з тим, вказаним наказом передбачено, що інформація до словника вулиць вноситься на підставі повідомлення органу місцевого самоврядування, оформленого відповідно до законодавства, на території адміністративно-територіальної одиниці якого розташовані відповідні вулиці. З вказаного слідує, що державний реєстратор, встановивши невідповідність назви вулиці, не позбавлений права звернутися з відповідним зверненням до органу місцевого самоврядування щодо усунення неточностей.

Помилка в написанні адреси, за якою проведена спірна державна реєстрація, не являється єдиною чи основною підставою для скасування такої реєстрації.

Безпідставними є посилання, що рішенням відповідача від 24.07.2015р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за адресою: АДРЕСА_1, не порушені права позивача, оскільки та обставина, що зернотік, який знаходиться на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, перебуває у користуванні декількох власників майнових паїв, у тому числі і ОСОБА_2, підтверджується рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №41 від 25.07.2013р. „Про присвоєння поштової адреси зернотоку", а також це зазначено і в рішенні апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2013р. по справі №22-ц/791/3671/2013, яким ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Суди вірно зазначили, що при прийнятті рішення від 24.07.2015р. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлові будівлі та споруди „Зернотік", розташовані за адресою: АДРЕСА_1, державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області Ремішевський О.В. не перевірив належним чином надані ОСОБА_1 документи, які не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, які їх посвідчують.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: