Справа № 826/20369/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОР-КР» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, скасування запису та рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

02 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАВОР-КР» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - ДПІ у Шевченківському районі), Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (надалі - Відділ державної реєстрації) та Державної фіскальної служби України, в якому просило: 1) визнати протиправними дії державного реєстратора Відділу державної реєстрації по внесенню запису від 10 липня 2015 року №9052349 про інформацію щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу та скасувати зазначений запис; 2) скасувати рішення ДПІ у Шевченківському районі від 13 липня 2015 року №45/11 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість; 3) зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі поновити реєстрацію ТОВ «ФАВОР-КР» як платника податку на додану вартість з дати попередньої реєстрації від 01 листопада 2012 року; 4) зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі внести до Реєстру запис про зазначення 01 листопада 2012 року (дата попередньої реєстрації платником податку на додану вартість) датою реєстрації ТОВ «ФАВОР-КР» платником податку на додану вартість; 5) зобов'язати ДФС України поновити від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 714 867 грн, що рахується за ТОВ «ФАВОР-КР».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10 липня 2015 року №9052349, вчинений державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОР-КР». Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 13 липня 2015 року №45/11 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОР-КР», в іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Державна фіскальна служба України та Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, не погоджуючись із зазначеною постановою, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, до відділу державної реєстрації надійшло повідомлення ДПІ у Шевченківському районі форми №18-ОПП від 05 березня 2015 року №593/9/26-59-18-05-20 про відсутність позивача за місцезнаходженням (а.с. 102).

Отримавши вказане повідомлення, 30 квітня 2015 року державний реєстратор відділу державної реєстрації Ушацька Н.В. надіслала ТОВ «ФАВОР-КР» повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 22 квітня 2015 року №883 (а.с. 103-104).

Зазначене повідомлення отримано уповноваженою особою ТОВ «ФАВОР-КР» 21 травня 2015 року (а.с. 104).

У подальшому, державним реєстратором Відділу державної реєстрації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 10 липня 2015 року внесено запис №9052349 про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ФАВОР-КР».

Відповідно до рішення ДПІ у Шевченківському районі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 13 липня 2015 року №45/11 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «ФАВОР-КР» на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв'язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (запис №9052349 від 10 липня 2015 року).

15 липня 2015 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ФАВОР-КР» (а.с. 132-137).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідачів та з метою їх відновлення суб'єкт господарської діяльності звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, по-перше, 15 липня 2015 року до Єдиного державного реєстру внесено запис про підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ФАВОР-КР», тому дії державного реєстратора Відділу державної реєстрації по внесенню 10 липня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису №9052349 про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, є протиправними, по-друге, оскільки встановлено протиправність запису №9052349 про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ФАВОР-КР» за місцезнаходженням та скасовано зазначений запис, тому рішення ДПІ у Шевченківському районі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 13 липня 2015 року №45/11, є протиправним та підлягає скасуванню, по-третє, оскільки норми Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 листопада 2014 року №1130 не передбачають процедури поновлення реєстрації платника податку на додану вартість, та вказані вимоги заявлено передчасно, тому у задоволенні позовних вимог про зобов'язання поновити реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість з дати попередньої реєстрації від 01 листопада 2012 року та зобов'язання внести до Реєстру запис про зазначення 01 листопада 2012 року (дата попередньої реєстрації платником податку на додану вартість) датою реєстрації позивача платником податку на додану вартість слід відмовити, по-четверте, оскільки в матеріалах справи відсутнє правове обґрунтування та відповідні докази щодо обставин виникнення від'ємного значення з податку на додану вартість у сумі 714 867 грн та наявності будь-яких рішень ДФС України про зменшення такої суми, відтак позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» №755-VII від 15.05.2003 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №755-VII), державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі врегульовано статтею 19 Закону №755-VII, відповідно до частини першої якої, у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає поштовим відправленням з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частиною одинадцятою ст. 19 Закону №755-VII юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до частини дванадцятої ст. 19 Закону №755-VII у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Відповідно до п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: ж) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з п. 184.2 ст. 184 ПК України, анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації; зазначену в судовому рішенні; припинення дії договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції або закінчення строку, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку; що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

При цьому датою анулювання реєстрації платника податку визначається дата, що настала раніше.

Як вбачається із матеріалів справи, анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, на підставі пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України було зумовлено наявністю в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням від 10 липня 2015 року, підставою внесення якого слугувало не подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу протягом місяця з дня отримання повідомлення від державного реєстратора за №883 від 22.04.2015 та після отримання від відповідача повідомлення форми № 18-ОПП №593/9/26-59-18-05-20 від 05.03.2015.

Колегія суддів також враховує той факт, що у рішенні №45/11 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 13 липня 2015 року відсутні будь-які посилання на проведені перевірки чи вжиті заходи з метою встановлення фактичного місцезнаходження позивача.

Разом з тим, процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588.

Відповідно до пунктів 12.4, 12.5 вказаного розділу Порядку, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Організація роботи з підготовки та направлення структурними підрозділами органів ДПС запитів на встановлення місцезнаходження платника податків конкретизована Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 17.05.2010 № 336.

Відповідно до пп. пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розділу ІІІ цього Положення щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи:

шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання);

за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно пункту 3.2 цього розділу Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Приведені правові норми свідчать, що підрозділ органу доходів і зборів надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням форми № 18-ОПП державному реєстратору для вжиття відповідних заходів лише після здійснення передбачених вказаними Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Аналогічна правова позиція щодо правомірності анулювання реєстрації платника податків на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та необхідності враховувати дотримання контролюючим органом процедури направлення державному реєстратору повідомлення форми №18-ОПП висловлена Верховним Судом України в постанові від 15 квітня 2014 року №21-4а14.

За результатами перевірки місцезнаходження ТОВ «ФАВОР-КР», контролюючим органом виявлено, що підприємство не знаходиться за податковою адресою: 03113, м. Київ, пр.-т Перемоги, буд. 62-Б, про що складено довідку про встановлення місцезнаходження платника податків від №729 від 27.02.2015 (а.с. 124).

У зв'язку з зазначеним, контролюючим органом направлено до відділу державної реєстрації повідомлення за формою № 18-ОПП від 05 березня 2015 року про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням для вжиття заходів, передбачених частиною восьмою статті 19 Закону №755-VII.

Проте, на підтвердження виконання всіх дій, передбачених процедурою встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків, у відповідності до вищенаведених приписів Порядку №1588 та Порядку №336, на підставі яких направлено відповідне повідомлення до державного реєстратора, податковим органом не надано доказів вжиття відповідним підрозділом податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження позивача.

Крім того, термін підтвердження відомостей про юридичну особу, передбачений у частині одинадцятій статті 19 Закону №755-VII, та подання відповідної реєстраційної картки станом на день внесення оскаржуваного запису - 10 липня 2015 року, ще не настав, оскільки ТОВ «ФАВОР-КР» зареєстроване 28 вересня 2012 року.

Колегія суддів також звертає увагу, що частиною чотирнадцятою статті 19 Закону №755-VII у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

15 липня 2015 року ТОВ «ФАВОР-КР» подано реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу до державного реєстратора, на підставі яких останнім внесено до ЄДР відповідний запис. Окрім того, місцезнаходження позивача підтверджується наявним в матеріалах справи договором суборенди нежитлового приміщення №51-11/14-Ш від 17.11.2014 за адресою: 03113, м. Київ, пр.-т Перемоги, буд. 62-Б, актом приймання-передачі приміщення за договором суборенди, платіжним дорученням про оплату послуг з суборенди приміщення (а.с. 13-15).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України - місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України - податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Зазначене, на переконання колегії суддів, виявляє добросовісність позивача по виконанню вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а дії державного реєстратора є у такому випадку - протиправними, а запис від 10 липня 2015 року №9052349, вчинений державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві відносно позивача підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки встановлено протиправність запису №9052349 від 10.07.2015 про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ФАВОР-КР» за місцезнаходженням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, визначені підпунктом «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Щодо позовних вимог про поновлення реєстрації позивача як платника податку на додану вартість з дати попередньої реєстрації від 01 листопада 2012 року та зобов'язання внести до Реєстру запис про зазначення 01 листопада 2012 року (дата попередньої реєстрації платником податку на додану вартість) датою реєстрації ТОВ «ФАВОР-КР» платником податку на додану вартість, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 листопада 2014 року №1130 (Далі - Положення), передбачено, що підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту в п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Отже, чинним законодавством України чітко визначено процедуру дій контролюючого органу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та яким захищено права платника податків від неправомірних дій та рішень державної податкової інспекції з анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

З урахуванням вказаних вище норм Положення контролюючий орган зобов'язаний внести відповідні зміни до Реєстру за наслідками набранням законної сили рішенням про скасування рішення щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно, позовні вимоги у цій частині є передчасними. Крім того, норми Положення не передбачають такої процедури як поновлення реєстрації платника податку на додану вартість.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ДФС України поновити від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 714 867 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо обставин виникнення вказаної суми від'ємного значення та наявності будь-яких рішень ДФС України про зменшення такої суми.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що за умов безпідставності надіслання податковим органом державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та встановлення у ході судового розгляду справи неправомірності внесення запису державним реєстратором від 10 липня 2015 року №9052349, зважаючи на підтвердження місцезнаходження позивачем 15 липня 2015 року, рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ФАВОР-КР» є протиправним та таким, що порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

У відповідності до вимог частини шостої статті 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції Закону від 01.09.2015) подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За подання адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною третьою статті 6 вказаного Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 1 січня складає 1218 гривень.

Оскільки позивачем заявлено 4 вимоги немайного характеру та 1 вимогу немайного характеру, відтак ставка судового збору за подання апеляційної скарги повинна складати 15 595 грн ((1218х4) + (1,5х714867)х110).

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 у даній справі апелянтам відстрочено сплату судового збору за подання апеляційних скарг до ухвалення рішення.

Згідно з частиною першою статті 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки апелянтами на час розгляду апеляційної скарги судовий збір не сплачений у повному обсязі, колегія суддів вважає, що він підлягає розподілу шляхом його стягнення з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та з Державної фіскальної служби України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної фіскальної служби України судовий збір у розмірі 15 595 грн (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) за наступними реквізитами: р/р 1007, Банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ- 38004897, МФО 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030001, Символ звітності - 206, Призначення платежу: Судовий збір Київський ААС, пункт таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору, ПІБ позивача, номер справи. Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві судовий збір у розмірі 15 595 грн (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) за наступними реквізитами: р/р 1007, Банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві, код ЄДРПОУ- 38004897, МФО 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030001, Символ звітності - 206, Призначення платежу: Судовий збір Київський ААС, пункт таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору, ПІБ позивача, номер справи. Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.