Справа № 263/358/16-а
Суддя: Ковтуненко В. О.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№263/358/16-а
№2-а/263/30/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суд з позовом про визнання протиправними та скасування рішень Маріупольської міської ради та Маріупольського міського голови, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2006 року ОСОБА_1 був прийнятий на публічну службу в органах місцевого самоврядування в Маріупольську міську раду та призначений на посаду начальника управління регуляторної та інвестиційної політики з присвоєнням 11 рангу посадової особи органу місцевого самоврядування, посади, віднесеної до 5 категорії. В січні 2009 року його було призначено виконуючим обовязки директора Департаменту економіки міської ради, а 01 квітня 2009 року розпорядженням міського голови від 30.03.2009 року №95/1л призначено директором Департаменту економіки. Рішенням міської ради від 26.02.2013 року №6/26-2966 його було затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директора департаменту економіки міської ради та розпорядженням міського голови від 27.02.2013 року він був затверджений на посаді. 17 грудня 2015 року розпорядженням міського голови №509ос із посиланням на рішення міської ради від 17.12.2015 року №7/1-8 «Про затвердження на посадах заступників міського голови» та на п.2 ст.36 КЗпП України його було звільнено у звязку із закінченням строку повноважень. Вважає розпорядження міського голови, а також рішення міської ради в частині, що стосується його звільнення, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з ним як із заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директором департаменту економіки міської ради не був укладений терміновий трудовий договір, а виконавчий комітет, до складу якого він входив, повинен був здійснювати свої повноваження до 29.12.2015 року. Окрім того, питання звільнення його з посади керівника Департаменту економіки міської ради як самостійної юридичної особи, відповідачі були повинні вирішувати окремо, оскільки трудові стосунки з ним не обмежувалися періодом перебування у складі виконавчого комітету міської ради. Також позивач просить поновити його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - директора департаменту економіки міської ради з 18 грудня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу 33688,80 грн., моральну шкоду 52000 грн. та в рахунок компенсації витрат на лікування 3505 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідачів ОСОБА_3 позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що посади, які затверджуються Маріупольською міською радою, є виборними, але їх строк не визначається. Рішення міськради від 17.12.2015 року було прийнято більшістю голосів депутатів та оприлюднене того ж дня, воно набрало законної сили та не скасовано. Тому міський голова, діючи в межах своїх повноважень, видав відповідне розпорядження про звільнення ОСОБА_1 У період з 17 до 29 грудня 2015 року виконком взагалі не мав у своєму складі заступників міського голови.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Так, розпорядженням міського голови м. Маріуполя від 10.10.2006 року №378л ОСОБА_1 призначений на посаду начальника управління регуляторної та інвестиційної політики Маріупольської міської ради та йому присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, віднесеної до 5 категорії. 10.10.2006 року ним прийнято присягу посадової особи самоврядування.

Розпорядженням міського голови від 30.12.2008 року №551л ОСОБА_1 призначено виконуючим обовязки директора департаменту економіки міської ради.

Розпорядженням від 30.03.2009 року №95/1л ОСОБА_1 призначено директором департаменту економіки.

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2013 року №6/26-2966 виведено з 01.03.2013 року зі штатного розпису апарату міської ради вакантну посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради і введено посаду «заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директор департаменту економіки». Пунктом 3 цього рішення та розпорядженням міського голови від 27.02.2013 року №59ос ОСОБА_1 затверджено на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директора департаменту економіки міської ради з окладом 2932 грн. згідно із штатним розписом. Пунктом 4 цього ж рішення встановлено ОСОБА_1 щомісячні виплати, а пунктом 8 введено його до складу виконавчого комітету міської ради.

Тобто вказаним рішенням Маріупольської міської ради фактично та юридично припинено трудові відносини ОСОБА_1 з Департаментом економіки Маріупольської міської ради () та укладено трудові відносини з виконавчим комітетом Маріупольської міської ради (4).

17.12.2015 року Маріупольська міська рада прийняла рішення №7/1-8 «Про затвердження на посадах заступників міського голови», пунктом 3 якого визнано такими, що втратили чинність п.п.1, 2, 4 рішення міської ради від 12.11.2010 р. №6/1-6 та п.п.3, 4 рішення міської ради від 26.02.2013 року №6/26-2966. На підставі даного рішення міської ради відповідно до розпорядження міського голови від 17.12.2015 року №509ос ОСОБА_1 звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради-директора департаменту економіки міської ради в порядку, визначеному ч.2 ст.36 КЗпП України.

Суд зазначає, що правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі регулюються Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Посадовою особою місцевого самоврядування закон визначає особу, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За наведеними критеріями заступник міського голови відноситься до посадової особи місцевого самоврядування, а відповідно до змісту статті 3, частини 1 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» така посада є виборною, оскільки затверджується радою.

Таким чином, повноваження заступника міського голови починаються з моменту оприлюднення рішення міської ради та закінчуються в день прийняття радою відповідного рішення.

До виключних повноважень ради віднесено у ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затвердження за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні акти та інші акти у формі рішень.

Акти ради, міського голови, виконавчого комітету, міської ради, прийняті в межах повноважень, є обовязковими до виконання на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, що вбачається зі змісту ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оскаржуване рішення Маріупольської міської ради від 17.12.2015 року приймалися радою на її пленарних засіданнях, прийняттю цього рішення передувало його обговорення, а саме рішення прийнято більшістю депутатів від складу ради відповідно до положень Регламенту ради. Суд вважає, що формулювання у рішенні «Вважати такими, що втратили чинність п.п.1, 2, 4 рішення міської ради від 12.11.2010 р. №6/1-6 та п.п.3, 4 рішення міської ради від 26.02.2013 року №6/26-2966» має змістовне навантаження визнання припиненим строку повноважень позивача.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування можуть бути загальними, тобто передбаченими Кодексом законів про працю України, та спеціальними, які передбачені цим та іншими законами України.

Пунктом 2 частиною 1 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що підставою припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не висунула вимогу про їх припинення.

Враховуючи прийняте Маріупольською міською радою рішення, у міського голови ОСОБА_4 були усі законні підстави для звільнення ОСОБА_1

Зокрема, зазначення у розпорядженні міського голови такої підстави звільнення, як закінчення строку повноважень ОСОБА_1 до моменту утворення нового виконавчого комітету рішенням Маріупольської міської ради №7/3-24 від 29.12.2015 року вирішального значення не мають, оскільки цим розпорядженням лише оформлено припинення служби, а рішення про таке припинення ухвалено відповідною радою у межах наданих повноважень.

Оскільки посада заступника міського голови є виборною, а строк перебування на ній визначається місцевою радою в межах відповідного скликання голови, то суд дійшов висновку, що припинення служби позивача в органах місцевого самоврядування у зв'язку із закінченням строку, на який той був обраний, є правильним, а тому підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішення Маріупольської міської ради і розпорядження Маріупольського міського голови, поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на лікування, відсутні.

На підставі Кодексу законів про працю України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», керуючись ст.10, ст.11, ст.69 ст.71, ст.158 - ст.163, ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського голови, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О.Ковтуненко