Справа № 806/4821/15
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" квітня 2016 р. Справа № 806/4821/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Одемчука Є.В.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області про визнання наказів неправомірними, зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати накази начальника УМВС України в Житомирській області № 991 від 07.08.2015 року та № 216 від 11.08.2015 про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, допущення факту вживання наркотичних засобів, намагання приховати цей факт шляхом відмови від надання письмового пояснення, керуючись статтями 2,12,12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р., - неправомірними;

- зобов'язати відповідачів поновити позивача - прапорщика міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти дорожньо- патрульної служби;

- зобов'язати відповідачів виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звільнення за п. 2 Дисциплінарного статуту, - за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни є безпідставним з тих міркувань, що 29.07.2015 року позивач не міг неналежно виконувати або порушувати службову дисципліну, оскільки був на вихідному, що підтверджується копією постової відомості. Факт наркотичного сп'яніння 29.07.2015 року позивач заперечує, а результати лабораторного дослідження Житомирського обласного наркологічного диспансеру № 811 від 29.07.2015 вважає помилковими. Спростовує їх фактом проведення самостійного тестування на вживання наркотичних засобів 29.07.2015 та результатом лабораторного дослідження проведеного Житомирським обласним наркологічним диспансером 30.07.2015 в якому чітко відображено: в мочі амфетаміну не виявлено, ознак наркотичного сп'яніння не виявлено.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (далі ОВС) з 04.04.2008 р. на підставі наказу № 163 і був звільнений з ОВС наказом УМВС України в Житомирській області від 11.08.2015 р. № 216 о/с у запас Збройних Сил за п.66 (як особу, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

З наказу УМВС України в Житомирській області від 30.07.2015 р. № 955 вбачається, що 29.07.2015 року під час проведення заступником командира роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області капітаном міліції Прохоренко М.І. інструктажу підпорядкованого особового складу помічено явні ознаки наркотичного сп'яніння прапорщика міліції ОСОБА_3, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області. На підставі даного факту було на час проведення службового розслідування відсторонено ОСОБА_3 від виконання службових обов'язків.

За результатами службового розслідування складено висновок в якому зокрема зазначається, що під час спілкування з прапорщиком міліції ОСОБА_3 виникла підозра, що останній перебуває у нетверезому стані, у зв'язку з чим його було доставлено на освідування до Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради.

Згідно з висновком № 811 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого вказаним медичним закладом, установлено факт вживання прапорщиком міліції ОСОБА_3 наркотичних засобів, а саме амфетаміну.

Позивач відмовився від надання письмового пояснення з цього приводу, посилаючись на вимоги ст.63 Конституції України.

Наказом начальника УМВС України в Житомирській області № 991 від 07.08.2015 р. звільнено з органів внутрішніх справ ОСОБА_3 за скоєння дискредитуючого вчинку, допущення факту вживання наркотичних засобів, намагання приховати цей факт шляхом відмови від надання письмового пояснення, керуючись статтями 2,12,13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пункту 66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені, зокрема, у Правилах поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2012 р. № 155, інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи Міністерства внутрішніх справ України та їх особового складу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та, власне, органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ визначено не окремий вид відповідальності працівника органів внутрішніх справ, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби за пунктом 66 Положення є найсуворішою санкцією відповідальності працівника органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

З огляду на викладене, звільнення за указаним пунктом Положення може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Таким чином, вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення - є самостійною й спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу й факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, повинен бути доведеним.

Із висновку № 811 від 29.07.2015 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння вбачається, що встановлено факт вживання прапорщиком міліції ОСОБА_3 наркотичних засобів, а саме амфетаміну .

У висновку зазначається, що позивач від підпису у висновку відмовився в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інших обставин що мають значення для правильного вирішення справи.

Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтвердженими як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку (пункт 25 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів").

Відповідно до п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" передбачено, що висновок може бути оскаржений особою, що проходила процедуру освідування, у встановленому законодавством порядку.

На підставі наказу Міністерства охорони здоровся від 28.11.1997 № 339 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 грудня 1997 за 588/2392 при департаменті охорони здоров'я Житомирської обласної державної адміністрації створена та функціонує комісія з контролю за якістю проведення медичних оглядів водіїв транспортних засобів та експертиз станів сп'янінь. Відповідно до п. 2.1.4 одним із завдань Комісії є розгляд надзвичайних та конфліктних випадків, що виникли при проведенні медичних оглядів.

Висновок № 811, відповідно до якого позивачу встановлено факт вживання наркотичних речовин в установленому порядку позивачем не оскаржувався тобто на момент розгляду справи є чинним.

Крім того, в матеріалах справи міститься опис характеристик наркотиків, в тому числі амфетаміну. Амфетамін - це стимулятор центральної нервової системи, який з'являється в мочі протягом 3 годин з моменту прийому (незалежно від способу потрапляння в організм людини) і може бути виявлений приблизно через 24-48 годин після останнього вживання.

Факт вживання позивачем наркотичного засобу амфетаміну підтверджується листом Обласного наркологічного диспансеру від 22.10.2015 р. №2532. У вказаному листі зазначено, що висновок від 29.07.2015 р. № 811 відповідає клінічному стану і результатам лабораторного дослідження, що відображені в Акті медичного огляду № 811 від 29.07.2015 року.

Також у вказаному листі зазначено, що заключення, що вказане у виписці № 402 від 30.07.2015, на яке звертає увагу позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відповідає клінічному стану і результатам лабораторного дослідження, що відображені в медичній карті № 402.

Причиною відмінності у висновку від 29.07.2015 р. №811 та виписці від 30.07.2015 р. № 402 є те, що при медичному огляді ОСОБА_3 29.07.2015 р. клінічних ознак (симптомів) наркотичного сп'яніння не було виявлено і стан був оцінений, як тверезий, але в сечі був виявлений амфетамін. Судячи з клінічного стану ОСОБА_3 тест визначив залишки або сліди амфетаміну.

Враховуючи, що повторний медогляд з дослідженням сечі на амфетамін проводився через 26 годин, а саме 30.07.2015 р. о 12 годині 40 хвилин, то ті залишки чи сліди амфетаміну, які лабораторно ще визначалися 29.07.2015 р. були виведені з організму та метаболізовані, тому 30.07.2015 р. вже не визначались.

Отже виявлення амфетаміну в сечі одного дня і не виявлення у тієї ж особи наступного дня можливе у випадках коли перше дослідження сечі проводилось на стадії виведення наркотику з організм, або прийнята доза наркотичного засобу була невеликою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту вживання ОСОБА_3 наркотичного засобу, а саме амфетаміну, а тому вірним є і висновок, про правомірність звільнення останнього з ОВС за п.66 (як особу, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено про безпідставність покликання позивача на те, що звільнення працівників органів внутрішніх справ, членів виборного профспілкового органу, його керівників, крім додержання загального порядку, допускається відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України № 1045-ХІV за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки, оскільки згідно Закону України від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, в якій ст. 41 Закону № 1045-ХІV доповнено ч. 9 згідно якої положення ст. 41 в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення не розповсюджується, зокрема, на працівників органів внутрішніх справ.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" лютого 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення виготовлено "06" квітня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008

4 - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області вул. Щорса, 96,м.Житомир,10031

5- представнику позивача: ОСОБА_6 - АДРЕСА_2,