Справа № 815/1134/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/1134/16

Справа № 815/1134/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року

09год.20хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання відмови незаконною та протиправною, зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО”, в якій позивач просить суд визнати відмову Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року – незаконною та протиправною; зобов’язати Державну податкову інспекцію у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП-АГРО» зареєстровано у Державній податковій інспекції у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 2% доходу. 19.02.2016 року позивач у відповідності до вимог пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України звернувся до відповідача з метою переведення підприємства з третьої групи платників єдиного податку на четверту з пакетом документів на підтвердження права реєстрації підприємства у четвертій групі платників єдиного податку, а саме: загальну податкову декларацію на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок; звітну податкову декларацію на поточний рік; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок.

06.03.2016 року позивач отримав відповідь ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 23.02.2016 року за № 1793/10/15-09-15-01, згідно з якою у задоволенні реєстрації позивача платника єдиного податку четвертої групи було відмовлено.

Позивач вважає, що відмова у реєстрації ТОВ «ВІП-АГРО» платником єдиного податку 4 групи є необґрунтованою, оскільки сільськогосподарські товаровиробники для переходу на єдиний податок четвертої групи або щорічного підтвердження такого права у відповідності до порядку, викладеного п.п. 298.8.1 — 298.8.4 Податкового Кодексу України, до 20 лютого поточного року повинні подати такі документи: загальну податкову декларацію на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок (або земель водного фонду внутрішніх водойм), з яких справляється податок, — контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки — контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва — контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок — контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Позивачем такі документи були подані на підтвердження свого права для переходу на 4 групу єдиного податку у 2016 році. При цьому, посилання податкового органу на приписи п.п.298.2.1. п. 298.2. статті 298 Податкового кодексу України як на підставу у відмові в переході на єдиний податок четвертої групи на думку позивача є необґрунтованими, так як зазначений порядок регулює питання відмови від спрощеної системи оподаткування, в зв’язку з переходом на сплату інших податків та зборів, визначених цим Кодексом. В даному випадку позивач не переходить на сплату інших податків та зборів, а лише подав документи на підтвердження права на перехід на єдиний податок з третьої на четверту групу спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, передбаченої Главою 1 Розділу 14 Податкового кодексу України.

Позивач вважає, що відмова податкового органу у задоволенні заяви ТОВ «ВІП-АГРО» є незаконною.

Від представника позивача 07.04.2016 року надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що листом від 23.02.2016 р. №1793/10/15-09-15-01 ТОВ «ВІП-АГРО» було відмовлено в реєстрації платника єдиного податку четвертої групи спрощеної системи оподаткування з 01.01.2016 р., оскільки станом на 01.01.2016 року ТОВ «ВІП-АГРО» зареєстровано в ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 2% доходу.

При цьому для набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року платнику єдиного податку третьої групи необхідно подати до контролюючого органу заяву про відмову від спрощеної системи оподаткування не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року), згідно п.п. 298.2.1 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України та надати документи до 20.02.2016 року4, перелік яких визначений у п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.

Відповідна заява ТОВ «ВІП-Агро» про відмову від спрощеної системи оподаткування у встановлені п.п. 298.2.1 п. 298.2 ст. 298 ПКУ строки до ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області не надходила. Отже податковий орган відмовив ТОВ «ВІП-АГРО» у надані статусу платника єдиного податку четвертої групи на законних підставах.

У судовому засіданні 31.03.2016р. представники сторін підтримали наведені позиції по суті спору.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП-АГРО» 14.05.2014 року взято на податковий облік в ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області як платник податків (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 06.07.2015 р.).

Також судом встановлено, що ТОВ «ВІП-АГРО» з 01.07.2014 р. обрало та перейшло на спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку 3 групи. Частка сільськогосподарського товаровиробництва за 2015 рік склала 96,97%. Для підвищення економічного результату господарської діяльності позивач вирішив обрати четверту групу платника єдиного податку.

19.02.2016 р. позивач до ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області подав загальну податкову декларацію на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок; звітну податкову декларацію на поточний рік; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок, для переходу на четверту групу спрощеної системи оподаткування на 2016 р.

Листом від 23.02.2016 р. №1793/10/15-09-15-01 ТОВ «ВІП-АГРО» було відмовлено позивачу в реєстрації платника єдиного податку четвертої групи спрощеної системи оподаткування з 2016 р., з посиланням на те, що станом на 01.01.2016 року ТОВ «ВІП-АГРО» зареєстровано в ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 2% доходу. Відповідно до п.п. 298.2.1 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, для відмови від спрощеної системи оподаткування суб'єкта господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до контролюючого органу заяву. Згідно пп. 298.2.2 п.298.2.ст. 298 ПКУ, платники єдиного податку можуть самостійно відмовитися від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів. Сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи подають до 20 лютого поточного року документи, перелік яких визначено у п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПКУ. Тому для набуття статусу платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року, платнику єдиного податку третьої групи необхідно подати до контролюючого органу заяву для відмови від спрощеної системи оподаткування не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року), згідно п.п. 298.2.1 п.298.2 ст. 298 ПКУ, та надати документи до 20.02.2016 року, перелік яких визначено у п.п. 298.8.1 п.298.8 ст. 298 ПКУ. Відповідна заява ТОВ «ВІП-АГРО» для відмови від спрощеної системи оподаткування у встановлені п.п 298.2.1 п. 298.2 ст. 298 ПКУ строки до ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області не надходила. Враховуючи викладене, ДПІ у Біляївському районі ГУДФС в Одеській області не підтверджує набуття ТОВ «ВІП-АГРО» статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Не погоджуючись з відмовою відповідача в реєстрації ТОВ «ВІП-АГРО» платником єдиного податку четвертої групи спрощеної системи оподаткування з 2016 р. позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 4 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) до платників єдиного податку, які відносяться до четвертої групи, належать сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно із п. 291.5 прим.1 ст. 291 ПКУ не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи:

- суб'єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);суб'єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції;

- суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Суд звертає увагу на те, що у позивача відсутні умови визначені п.291.5 -1 ст. 191 Податкового кодексу України, які б перешкоджали йому у набутті статусу платника єдиного податку четвертої групи, та відмова ДПІ, викладена у листі, не пов’язана з такими обставинами.

Відповідно до п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки(паю).

Позивачем виконані умови, передбачені п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України щодо подання необхідних документів. Позивачем до 20.02.2016р. були подані до податкового органу загальну податкову декларацію на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок; звітну податкову декларацію на поточний рік; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок, для переходу на четверту групу спрощеної системи оподаткування на 2016 р. Відповідно до розрахунку частки сільськогосподарського товаровирообництва за 2015 рік складає 96,97% тобто більше 75%.

Відповідно до п.п.291.1-291.4 ст.291 ПК України у цій главі встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно із ст.292-1 ПК України об'єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого розділом XII цього Кодексу. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) є нормативна грошова оцінка ріллі в Автономній Республіці Крим або в області, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого розділом XII цього Кодексу. Підставою для нарахування єдиного податку платникам четвертої групи є дані державного земельного кадастру та/або дані з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння податку у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.298.2 ст.298 ПК України відмова від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється в порядку, визначеному підпунктами 298.2.1 - 298.2.3 цієї статті. Для відмови від спрощеної системи оподаткування суб'єкт господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до контролюючого органу заяву. Платники єдиного податку можуть самостійно відмовитися від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів.

Відмовляючи позивачу у підтвердженні набуття статусу платника єдиного податку 4 групи ДПІ виклала позицію, що для цього ТОВ “ВІП-АГРО” повинно було подати до ДПІ заяву для відмови від спрощеної системи оподаткування згідно п.п.298.2.1 п.298.2 ст.298 ПК України, що суд вважає помилковим, оскільки пунктом 298.8 ст.298 ПК України передбачається, що перехід на спрощену систему оподаткування та її обрання здійснюється відповідно до п.п.298.8.1-298.8.4 п.298.8 ст.298, а не п.п.298.2.1 п.298.2 ст.298 ПК України.

В свою чергу п.п.298.8.1-298.8-4 п.298.8 ст.298 ПК України не передбачають необхідність подання заяви про відмову від спрощеної системи оподаткування для переходу з 3 групи платників єдиного податку до 4 групи.

Відповідно до пунктів 299.1, 299.10 ст.299 ПК України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Таким чином, відповідач, вимагаючи подання заяви про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, вчиняє дії, які мають призвести до анулювання реєстрації ТОВ“ВІП-АГРО” як платника єдиного податку, за відсутності такого наміру самого платника податку, що не можна вважати законною та обґрунтованою вимогою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмова податкового органу у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року є протиправною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду законність оскаржуваної відмови, обмежившись доводами, тотожніми викладеним у листі мотивам, без будь-якого обґрунтування законності оскаржуваної відмови та спростування правової позиції позивача.

Враховуючи необґрунтованість відмови відповідача у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року, суд вбачає за необхідне зобов’язати Державну податкову інспекцію у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання відмови незаконною та протиправною, зобов’язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області у реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року.

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2016 року, викладену у листі від 23.02.2016р. №1793/10-15-09-15-01.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІП-АГРО” судовий збір у розмірі 2756(дві тисячі сімсот п’ятдесят шість)грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян