Справа № 385/379/16-а
Суддя: Ковальчук С. Я.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/379/16-а
ПОСТАНОВА

06.04.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі : головуючого Ковальчук С.Я.

при секретарі Шевченко Л.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що постановою про адміністративне правопорушення його притягнуто до відповідальності згідно ч.5 ст. 96 КУпАП за порушення ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 950 грн. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.5 ст.96 КУпАП, тобто виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а Постанова від 14.03.2016 року № 28/2016-Гвр є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до відомостей зазначених в акті перевірки №153/2016-Гвр вбачається, що здійснення перевірки відбувалося в його особистій присутності та виявлено відсутність реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Також в акті є відмітка, що він відмовився від підпису. Але в дійсності акт перевірки містить недостовірні відомості, а саме те, що територія будівництва парканом неогорожена, а тому є вільний доступ до будівництва. 02.03.2016 року під час здійснення вказаної перевірки на території будівництва за адресою м. Гайворон вул. Залізнична, 23 його не було і перевірка здійснювалася інспектором без його участі і повідомлення, а про здійснення перевірки достовірності даних та винесення інспектором припису та оскаржуваної постанови стало відомо 19.03.2016 року, після отримання поштою документів.

Також в протоколі від 02.03.2016 року №24/2016-Гвр відсутні відомості про дату його народження, що теж свідчить про те, що перевірка проводилася не у його присутності. В протоколі теж відсутні свідки при яких йому пропонувалося підписати протокол та отримати свій примірник, чим інспектор вимоги ст.254 КУпАП не виконав. Запис, який міститься в протоколі про відмову ОСОБА_1 від підпису та отримання протоколу, в установлений законом спосіб не підтверджено. Свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Також, як вбачається з акту перевірки від 02.03.2016 року №153/2016-Грв інспектором проводилася позапланова перевірка.

Згідно п.п.2 п.7 Постанови КМУ від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» встановлено, що строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Відповідач провів позапланову перевірку 02.03.2016 року, що підтверджується відповідним актом перевірки.

З повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстрованого 22.02.2016 року вбачається, що інспектором було перевищено строк проведення позапланової перевірки.

Окрім даних порушень є не зрозумілим такі обставини, як те що припис від 02.03.2016 року №41/2016-Гвр про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який складений Відповідачем, містить вимогу про усунення виявлених порушень у строк до 15.03.2016 року, але Відповідач вже 14.03.2016 року виносить постанову та притягує його до адміністративної відповідальності, чим позбавив можливості добровільно виконати припис.

Тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані тому позов підлягає задоволенню.

14.03.2016 року Відповідач виніс постанову про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності згідно ч.5 ст. 96 КУпАП за порушення ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної тільності» з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5950 грн. чим порушив конституційні права скаржника.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Про час і розгляд адміністративної справи позивача належним чином повідомлено не було, тому за таких обставин скаржник був позбавлений права на захист та не мав можливості надати докази та пояснення щодо своєї невинуватості, чим порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, відповідачем при притягненні скаржника до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ст.283 КУпАП не встановив особу порушника, а в протоколі та оскаржуваній постанові не зазначив відомості про особу, а саме її дату народження

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог КАС України та Конституції України ст. 19 законодавцем чітко зазначений правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та ст.28 Конституції України, визначено про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком; ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; також є непорушні вимоги ст.ст. 32, 40, 55 Конституції України гарантують захист прав і свобод людини і громадян в Україні.

Відповідно до частини першої ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже, держава зобов'язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку: суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, вважає, що його право і свобода або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп). Згідно з частинами першою, другою статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено у міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статтях 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 14), Протоколі № 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (статті 1), ратифікованих Україною та у Загальній декларації прав людини 1948 року (статтях 1-2)

Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункти 1, 2, 4 частини третьої статті 129 Основного Закону України).

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,11, 158-163, 167, 171-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови від 14.03.2016 року №28/2016-Гвр та поновити цей строк.

Визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 14.03.2016 року №28/2016-Гвр про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5950 грн., а провадження по справі закрити.

Постанова суду по справі може бути оскаржено до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду на протязі 10 діб.

Суддя: С. Я. Ковальчук

Дата документа 06.04.2016