Справа № 821/3413/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3413/15-а
14 год. 58 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 25.12.2013 року відповідачем було складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.10.2010 по 31.12.2012 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства з 01.01.2011 по 31.12.2012 На підставі акта перевірки 16.01.2014р. було прийнято податкові повідомлення-рішення № на суму 200261,66 грн. і № на суму 75513,42 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій. Позивач вказує на те, що він був платником єдиного податку, застосовував спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Вважає кошти, які він отримував від третіх осіб за реалізацію товару, не є його власними. Вони перераховувалися на користь комітента, тому сума транзитних коштів не повинна включатися до складу виручки від реалізації продукції ( товарів, робіт, послуг ).

Просить суд скасувати податкові повідомлення рішення № від 16.01.2014р., № від 16.01.2014р. та рішення №3 від 16.01.2014р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Представник відповідача бути задоволення позовних вимог заперечувала, посилалася на те, що перевірка проводилася на підставі наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.12.2013 № 768 та заяви про припинення підприємницької діяльності від 28.09.2011 № 40436/10. У зв'язку з розбіжностями між даними, заявленими платником податків у декларації та даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, було встановлено перевищення граничного обсягу виручки від реалізації продукції, що позбавляє права ФОП ОСОБА_1 перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Херсонської міської ради 14.02.2008 р. як фізична особа-підприємець.

У період з 12.12.2013 року по 18.12.2013 року відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року.

За результатами даної перевірки складено акт №1894/21-03-17-02/НОМЕР_3 від 25.12.2013 року.

В акті зазначені порушення статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 "Про прибутковий податок з громадян" з урахуванням п.22.10 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п.п. 54.3.2 п.54.3 ст.54, п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 159937, 32 грн., а саме: за 2010 рік в сумі 102911, 83 грн., за 2011 рік в сумі 54566, 40 грн., за 2012 рік 2459, 09 грн.; п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме неподання до ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області податкової декларації платника про майновий стан і доходи за 2010 рік (термін подання до 09.02.2011 року), за 2011 рік (термін подання до 09.02.2012 року), за 1 квартал 2012 року (термін подання до 10.05.2012 року); ч.1 ст.1 Указу Президента України "про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва в редакції Указу Президента України від 28.06.1999 року, а саме: перевищення обсягу виручки в розмірі 500000, 00 грн., дозволеної для перебування на спрощеній системі оподаткування; п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, "Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність", затверджений наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1025, п. 6 ст.128 Господарського Кодексу України, а саме: відсутність книги обліку доходів і витрат; п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" занижено суму єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу на суму 121678, 18 грн., втому числі за 2011 рік на суму 115989, 50 грн., за 2012 рік на суму 5688, 68 грн.; п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України встановлено заниження податкових зобов'язань на загальну суму 70131, 46 грн., в тому числі за січень-грудень 2011 року - 66852.ю 68 грн., січень-грудень 2012 року на суму 3278, 78 грн.; п.п.49.18.1 п.49.18 ст. 49, п.203 ст. 203 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 не подав декларації з ПДВ до ДПІ у м. Херсоні за лютий-грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року, чим порушив граничні строки подання податкових декларації з ПДВ.

На підставі вищенаведеного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення № від 16.01.2014 року та № від 16.01.2014 року.

Крім цього, прийнято рішення №3 від 16.01.2014 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 6083, 90 грн.

Судом встановлено, що 01.06.2008 року між приватним підприємством "Віжес" (комітент) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір комісії на продаж продукції (передача продукції на реалізацію) (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за комісійну плату/винагороду укласти за рахунок комітента, але від свого імені, договір щодо продажу/поставки продукції, передбаченої цим Договором.

Згідно п.5.1 та п.5.2 Договору за виконання доручення комітент сплачує комісіонерові винагороду в розмірі 2,4% від суми угоди з покупцем. Грошові кошти за продаж продукції комітента надходять на розрахунковий рахунок комісіонера.

В п. 6.1 та п.6.2 Договору зазначено, що винагорода комісіонеру виплачується шляхом утримання належних останньому сум із грошових коштів, перерахованих покупцем комісіонерові за продаж продукції комітента. Грошові кошти, належні комітенту за договором купівлі-продажу із третьою особою, виплачуються комісіонером протягом двох днів з моменту надходження коштів від покупця на поточний рахунок комісіонера.

З договору комісії, копій актів прийняття виконаних робіт за 2010 рік, копій платіжних доручень вбачається, що встановлені контролюючим органом надходження на розрахунковий рахунок позивача в 2010 році грошові кошти є наслідком виконання умов договору комісії. Відповідно до листа приватного підприємства "Віжес" від 05.11.2015 р. ОСОБА_1 надав послуги ПП "Віжес" в якості торгівельного агента згідно з умовами договору комісії від 01.06.2008 р., постачання та інкасацію по договорам продажу/поставки укладеними в період з 2008 по 2011 роки здійснювало ПП "Віжес".

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно з Указом Президента України № 727 від 03.07.1998 року "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до п.14.1.202 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Згідно з ст.1011. Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Зі змісту ст.1013 ЦК України слідує, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Ст. 1022 ЦК України передбачено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", доходом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи є доход, отриманий від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності.

З огляду на вищевикладене, об'єктом оподаткування комісіонера при здійсненні операцій по договору комісії є сума одержаної винагороди, а не вся сума, яка надійшла на поточний рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 16.01.2014р., № від 16.01.2014р. та рішення № 3 від 16.01.2014р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 07 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 06 квітня 2016 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.3.2