Справа № 818/116/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. Справа №818/116/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Костенко Д.С.,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"

до Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на який було накладено арешт постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№10674932 від 18.12.2008 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.06.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого останньому надано кредит в іноземній валюті у швейцарських франках в сумі 73000, що дорівнює еквіваленту 300060грн. за курсом НБУ на день укладання договору, строком до 25 червня 2022 року (додаткова угода №1 до договору). В забезпечення виконання вказаного зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як майновими поручителями передано в іпотеку Банку згідно з Договором іпотеки від 26.06.2007 р. нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

12.12.2011р. відповідно до договору факторингу №1 АКІБ "УкрСиббанк" відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору.

18.01.2016р. позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно, у т.ч. на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, постановою державного виконавця ВП№10674932 від 18.12.2008р. Зарічним ВДВС Сумського міського управління юстиції накладено арешт. Відповідно до ч.8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Зокрема, згідно з ч.3 цієї статті для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Проте, жодної із перелічених умов не існувало у даному випадку, оскільки право застави виникло раніше ніж ухвалення рішення судом про стягнення з боржника коштів, а вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості. Таким чином, відповідач своїми діями щодо накладення арешту на вказане нерухоме майно, що є предметом іпотеки, порушив законні права та інтереси позивача як іпотекодержателя.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.155), в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи, а також заперечень на позовну заяву від нього не надходило.

В судовому засіданні представник третьої особи - ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що державний виконавець діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження", відповідно, підстав для зняття арешту з вказаного нерухомого майна немає. Просив у задоволенні позову відмовити з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст.181 КАС України, та на ухвалу Харківського апеляційного суду від 04.11.2015р. у справі №818/2944/15 за позовом ТОВ «Кей-Колект» до Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №10674932 від 18.12.2008р. в частині накладення арешту на нерухоме майно, якою позову заяву залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_5, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а.с.157-158), у судове засідання не прибули, про причини неявки всупереч ч.2 ст.40 КАС України суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.06.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого останньому надано кредит в іноземній валюті у швейцарських франках в сумі 73000, що дорівнює еквіваленту 300060грн. за курсом НБУ на день укладання договору, строком до 25 червня 2022 року (додаткова угода №1 до договору). В забезпечення виконання вказаного зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як майновими поручителями передано в іпотеку Банку згідно з Договором іпотеки від 26.06.2007 р. нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-37). Дане обтяження зареєстроване у відповідному реєстрі (а.с.47, зворотній бік).

Згідно з ч.7 ст.3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

12.12.2011р. відповідно до договору факторингу №1 АКІБ "УкрСиббанк" відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору, у зв'язку з чим банком відступлено і права вимоги за договором іпотеки (а.с.38-46,48).

18.12.2008р. державним виконавцем Зарічного Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Галушкою С.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№10674932 з примусового виконання судового наказу №2-н-335, виданого 07.07.2008р. Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» боргу в розмірі 870грн.87коп. (а.с.149), якою накладено арешт на нерухоме та рухоме майно боржника, в т.ч. і на будинок АДРЕСА_1 (а.с.47, зворотній бік).

На думку суду, предмет іпотеки має бути звільнений з-під арешту.

Зокрема, відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст.33 Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також, ч.1 ст.11 цього ж Закону передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.12 Закону №898 -ІV).

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, рішенням Зарічного районного суду в м. Суми від 09.11.2011 року у справі №2-26/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.01.2012р., стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість: 64 683 швейц. франки 15 сан., що за курсом НБУ станом на 22.09.2011 року становить 576 094,20 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 18 104 швейц. франків 22 сан. , що за курсом НБУ станом на 22.09.2011 року становить 161 243,48 грн.- заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом; 728 швейц. франків 29 сан., що за курсом НБУ станом на 22.09.2011 року становить 6 486,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1 918 швейц. франка 30 сан., що за курсом НБУ станом на 22.09. 2011 року становить 17 085,16 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом; неустойка (штраф) за порушення зобов'язань - 500, 00 грн.; витрати з ІТЗ - 120 грн. 00 коп., судовий збір - 1 700 грн. 00 коп. в солідарному порядку, внаслідок не повернення позичальником ОСОБА_3 у встановлений кредитним договором №0 від 26.06.2007р. термін грошових коштів (а.с.162-168).

Ухвалою Зарічного районного суду в м. Суми від 09.01.2014р. замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» у виконавчих провадженнях ВДВС Сумського міського управління юстиції з примусового виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2011 року у справі №2-26/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки:

-ВП№31877034 про стягнення коштів з ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк»;

- ВП№31877943 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.138, 150).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 28.05.2013р. у справі №2-116/12 апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» задоволено; рішення Зарічного районного суду м.Суми від 05 березня 2013 року у частині відмови в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, а саме «у рахунок виконання зобов'язань по укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 кредитному договору від 26 червня 2007 року №0 у загальному розмірі 761409грн.27 коп., що еквівалентно 89433 швейцарських франків 96 сантимів, звернути стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 133,7кв.м та земельну ділянку площею 0,06333га, кадастровий номер НОМЕР_1 призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни вказаних житлового будинку та земельної ділянки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій» (а.с.152-153).

Отже, позивачем вживалися заходи щодо стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, однак реалізувати вказане право не є можливим внаслідок існування накладеного арешту на нерухоме майно, розташованого в АДРЕСА_1

Згідно з ч.8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Вчинивши дії з арешту вказаного нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк", що відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору, державним виконавцем було порушено право позивача щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, оскільки державним виконавцем під час виконавчого провадження, за яким боржником є гр.ОСОБА_5, не повною мірою були проведені виконавчі дії, а саме:

Відповідно до пункту 5.3.9 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999р. N74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999р. за N865/4158 (чинної на момент винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№10674932 від 18.12.2008 року, якою накладено арешт на нерухоме майно), інформацію щодо заборони відчуження нерухомого майна можна отримати в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, держателем якого є Міністерство юстиції України.

У разі виявлення зареєстрованого обтяження державний виконавець не накладає арешт на предмет іпотеки, оскільки відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку" предмет іпотеки не підлягає реалізації для примусового виконання рішення.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту (п.5.3.5 Інструкції №745).

Проте, державний виконавець, накладаючи на арешт на нерухоме майно, не пересвідчився в існуванні заборони відчуження нерухомого майна та не повідомив банк як заставодержателя про накладення такого арешту на предмет іпотеки, роз'яснивши йому право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Крім того, згідно з ч.3 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Проте, у даному випадку право застави виникло раніше ніж ухвалення рішення судом про стягнення з боржника коштів та вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості.

Так, кредитний та іпотечний договір укладені 26.06.2007р., а наказ №2-н-335 Зарічного районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_5 на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» боргу в розмірі 870грн.87коп. видано 07.07.2008р.; розмір заборгованості перед позивачем згідно з довідкою-розрахунком станом на 03.03.2016р. складає усього 3 221 942грн.78коп. (а.с.78-80), а вартість предмета застави відповідно до звіту про оцінку - 916 647грн. (а.с.81-135).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на який було накладено арешт постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№10674932 від 18.12.2008 року, є такими, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представника позивача, та підлягають задоволенню.

Щодо доводів представника третьої особи ОСОБА_4 про пропуск позивачем строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст.181 КАС України, слід відмітити наступне.

Частиною 1 ст.181 КАС України учасникам виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особам, які залучаються до проведення виконавчих дій, надано право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, наведеною нормою закону врегульовані строки звернення до суду для оскарження учасниками виконавчого провадження саме рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Враховуючи, що в даному випадку предметом спору не є оскарження рішення, дії чи бездіяльності посадової особи відповідача, а зобов'язання його вчинити певні дії щодо звільнення нерухомого майна з-під арешту, підстави для застосування п.9 ч.1 ст. 155 КАС України та для залишення позову без розгляду відсутні, оскільки строк позовної давності згідно з ч.2 ст.99 КАС України повинен становити 6 місяців та обчислюватися з 18.01.2016р. (дата отримання позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.47).

Тому строк позовної давності не є пропущеним, а посилання представника третьої особи на ухвалу Харківського апеляційного суду від 04.11.2015р. у справі №818/2944/15 - безпідставними, оскільки предметом спору в тій справі було не зобов'язання вчинити дії, а скасування рішення суб'єкта владних повноважень - постанови державного виконавця Зарічного ВДВС Сумського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №10674932 від 18.12.2008р. в частині накладення арешту на нерухоме майно.

Також безпідставними суд вважає і посилання представника третьої особи на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06.02.2013р. у справі №2-11515/12 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, якою замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні на підставі виконавчих листів №2-534/2010р., виданих Ковпаківським районним судом м. Суми 21.01.2011р. на ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с.160-161), оскільки у вказаній справі йдеться про стягнення заборгованості не за кредитним договором №0 від 26.06.2007р., за за кредитним договором №0 від 08.09.2008р.

Згідно з ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №3589 від 22.01.2016 року (а.с.3), позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378грн.00коп., який відповідно до приписів ст.94 КАС України підлягає стягненню на користь ТОВ «Кей-Колект» за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про звільнення майна з-під арешту -задовольнити.

Звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на який було накладено арешт постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП№10674932 від 18.12.2008 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (04071, м. Київ, вул. Межигірська,22, ) судові витрати в розмірі 1378грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу ДВС Сумського міського управління юстиції (40021, м. Суми, вул. Гамалія,31/А, ).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 11.04.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова