Справа № 606/378/15а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Справа № 876/427/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.12.2015 р. про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Державне підприємство ''Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою'' про визнання рішення неправомірним,-

встановив:

11.11.2015 року позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся в суд з позовом до відповідача - Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Державне підприємство ''Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою'' про визнання неправомірним рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 16.05.2014 року № 1565 "Про затвердження нормативних грошових оцінок земель сіл Воля, Конопківка, Кривки" в частині затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,6 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: код 01.13 - землі сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1, орендованих ОСОБА_1.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.12.2015 р. вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Ухвалу суду оскаржив ФОП ОСОБА_1. Вважає, що ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції на продовження її розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зокрема посилається на те, що з рішення Микулинецької селищної ради від 16.05.2014 року № 1565 та листа селищної ради з пропозицією укладення додаткової угоди не випливає те, що порушуються права позивача в частині збільшення в десятки разів грошової оцінки земель. Вказане рішення та лист не можна вважати належним доказом про повідомлення позивача про затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

ФОП ОСОБА_1 зазначає, що він 12.10.2015 року вперше дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів з наданих прокурором заперечень на відзив і технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с.Конопківка, розробленої Державним підприємством ''Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою''

Таким чином, на думку апелянта, право на звернення до суду з цим позовом у нього виникло лише з жовтня 2015 року, а до цього часу позивач не міг знати про порушення його прав оскаржуваним рішення, а тому ухвала суду про залишення позову без розгляду є незаконною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, згідно ч.1-2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу частини 1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В контексті вищенаведених процесуальних норм КАС України, колегією суддів встановлено, що позивачем оспорюється рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 16.05.2014 року № 1565 "Про затвердження нормативних грошових оцінок земель сіл Воля, Конопківка, Кривки".

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що з рішення Микулинецької селищної ради від 16.05.2014 року № 1565 та з листа селищної ради з пропозицією укладення додаткової угоди позивачу не було зрозуміло про зміну розміру грошової оцінки земель, виходячи з наступного.

Так, пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності 01.01.2013 року, було встановлено, що з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16.08.2013 року орендована позивачем земельна ділянка належить до земель державної власності.

Таким чином, на переконання колегії суддів, у ФОП ОСОБА_1 були підстави для висновку про те, що оспорюване рішення селищної ради від 16 травня 2014 року № 1565 не стосувалося земель державної власності за межами населеного пункту, а отже не зачіпало його прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, невірно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належну юридичну оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 199, ст.204, ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.12.2015 р. про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 606/2378/15-а - скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 12.04.2016 року.