Справа № 537/1733/16-а
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/1733/16-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до суб»єкту владних повноважень Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити постанову, якою визнати дії інспектора патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесені постанови серії ПС2 №672026 від 06.03.2016 року незаконними, скасувати постанову серії ПС2 №672026 від 06.03.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивував тим, що 06 березня 2016 року інспектором патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1 ПДР України за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне покарання у вигляді штрафу 425 грн. Вважає дії інспектора патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_2 незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП, оскільки ПДР він не порушував, а постанова серії ПС 2№672026 винесена з грубим порушенням КУпАП та Конституції України.

06.03.2016 року приблизно о 13 год. 30 хв. він сів в автомобіль ОСОБА_3 19 д/н НОМЕР_1 і почав регулювати автокрісло під свій зріст за адресою м.Кременчук, вул..Республіканська, 91, який був залишений у правого краю проїзної частини. Через одну хвилину підїхав автомобіль Toyota Prius, д/н 1292. Інспектор патрульної поліції підійшов до нього, звернувшись не представився і почав звинувачувати його в порушенні знаку 3.34 ПДР України та вимагав пред»явити документи. Він пояснив інспектору, що він не водій та не залишав на стоянку автомобіль і має при собі всі документи на право керування транспортним засобом згідно п.2.1 ПДР України. Після предявлення інспектором службового посвідчення, інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 почав на нього психологічно тиснути, залякуючи у застосуванні до нього адміністративного покарання у вигляді ст..ст. 185 та 126 КУпАП та доставити його до відділу поліції, для встановлення особи. Підїхав другий екіпаж поліції на автомобілі Toyota Prius, д/н 1324. Автомобіль в якому він знаходився заблокували двома патрульними автомобілями. Потім хтось з інспекторів викликав слідчо-оперативну групу. Після того як прибула слідчо-оперативна група, він пояснив слідчому, що транспортним засобом «Рено» з д/н НОМЕР_1 він не керував та не залишав його на стоянку у цьому місці та пред»явив всі документи підтверджуючі особу. Потім написав заяву слідчо-оперативній групі про блокування транспортного засобу, в якому він знаходився та про залякування його адміністративними покараннями. В той час інспектор патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_2 проігнорувавши вимоги ст..ст. 268,278, 279,280 КУпАП винесла постанову серії ПС 2 №672026, якою притягнула його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 425 грн. Під час розгляду справи інспектор патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_2 не ознайомила його з матеріалами справи, не дала змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила права користування юридичною допомогою. Інспектор патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не зясувала всі обставини, а саме чи було ним вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та не зясувала обставини, що мають значення для адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Враховуючи вищевикладене, він змушений був звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені та суду також пояснив, що автомобіль ОСОБА_3» з д/н НОМЕР_1 належить йому та він має посвідчення на керування транспортними засобами. 06.03.2016 року приблизно о 13 год. 30 хв. він сів в автомобіль ОСОБА_3 19 д/н НОМЕР_1 і почав регулювати автокрісло під свій зріст за адресою м.Кременчук, вул..Республіканська, 91, який був залишений у правого краю проїзної частини, при цьому залишено не ним, а іншою особою, якій він давав автомобіль користуватись. Тобто він автомобілем не керував та не залишав його на стоянку у тому місці. Оскільки порушень правил дорожнього руху він не допускав, то вважає, що поліцейські вимагали у нього надати для перевірки документи без наявності до того законних підстав, а тому він їм їх і не надав для перевірки.

Представники відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона працює на посаді поліцейського третьої роти УПП в м.Кременчуці ДП та 06.03.2016 року патрулювала район «Раківка» в м.Кременчуці. На вул..Республіканській в зоні дії знаку 3.34 «Стоянку заборонено» стояв автомобіль, в якому сидів позивач на водійському кріслі, у замку запалювання автомобіля знаходився ключ та на пасажирському кріслі лежала камера. Позивач пояснив, що він виїхав з вулиці Космічної на вулицю Республіканська, а тому не бачив знак, який забороняє зупинку та стоянку. Позивач свою особу не назвав та на неодноразові прохання показати документи на право керування транспортним засобом не реагував і документи для перевірки не надав. Почав провокувати їх. Була викликана слідчо оперативна група та коли слідчий спілкувався з позивачем, то він назвав слідчому свої анкетні дані. Вона перевірила дані автомобіля та особу позивача через інформаційну базу. В ході перевірки було встановлено, що автомобіль належить йому та йому видавалось посвідчення на керування транспортними засобами. Навіть після приїзду СОГ позивач документи їй для перевірки так і не надав. Оскільки в порушення вимог п.2.4 ПДР України водій на вимогу працівників поліції не пред»явив документи на право керування транспортним засобом, то було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вручено йому її копію. Водій ОСОБА_1 зачинив машину та пішов. Через деякий час останній повернувся, сів за кермо та поїхав.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він 06.03.2016 року здійснював патрулювання в складі екіпажу в районі «Раківка» м.Кременчука.. В зоні дії знаку 3.34 ПДР України «Зупинка та стоянка заборонена» по вул.. Республіканській стояв автомобіль. Коли вони підїхали до автомобіля, то побачили, що в автомобілі сидить позивач. Вони розяснили, що автомобіль стоїть в зоні дії знаку 3.34 ПДР України та поставили вимогу пред»явити для перевірки документи на право керування транспортним засобом. Водій пояснив, що він виїхав з вулиці Космічної на вулицю Республіканська, а тому не бачив знак. На неодноразові вимоги надати документи водій не реагував та документи для перевірки не надав. Після чого було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 126 КУпАП.

Як встановлено судом, 06 березня 2016 року поліцейським третьої роти УПП у м.Кременчуці ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №672026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 06.03.2016 року ОСОБА_1 здійснив стоянку та зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, крім того відмовився пред»явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.3.34 та п.2.1а ПДР України.

Як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, 06.03.2016 року в той час, коли ОСОБА_1 знаходився на місці водія в автомобілі ОСОБА_3 19 д/н НОМЕР_1, який стояв біля правого краю проїзної частини в районі б.91 вул..Республіканській в м.Кременчуці, до автомобіля підійшли поліцейські третьої роти УПП у м.Кременчуці та висунули вимогу надати для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності.

Згідно вимог п.2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема , посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ст..ст.31, 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема у вигляді перевірки документів. Поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Відповідно до ст..122 КУпАП передбачено відповідальність , зокрема за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки.

Згідно показань допитаних в судовому засіданні в якості свідків поліцейський Управління патрульної поліції в м.Кременчуці ОСОБА_3 ОСОБА_2, свідчення яких не спростовано жодними належними доказами, автомобіль «Рено» д.н. НОМЕР_2 стояв в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено». Оскільки за вказане порушення вимог ПДР України передбачено адміністративну відповідальність, то ними було висунуто до ОСОБА_1, який на той час знаходився в автомобілі на місці водія, вимогу про надання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та поліса обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності. На цю вимогу він не відреагував, документи для перевірки не надав. Ними повторно, неодноразово висувались аналогічні вимоги, на які ОСОБА_1 також не відреагував. Про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 не повідомляв та навпаки казав, що повернув на перехресті ліворуч та знаку не бачив.

Як вбачається із переглянуто судом відеозапису, що був зроблений 06.03.2016 року за допомогою нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 дійсно перебував в автомобілі на місці водія та поліцейськими до нього неодноразово ставилася вимога про надання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та поліса обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності, при цьому поліцейськими ОСОБА_1 було повідомлено про причини такої вимоги, зокрема знаходження автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України.

Також, із вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським про те, що вказаний автомобіль у вказаному місці на стоянку залишено не ним та в свою чергу останній повідомив, що з перехрестя від повернув ліворуч та знаку 3.34 ПДР України він не бачив.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку, у поліцейських були наявні, передбачені ст..32 Закону України «Про національну поліцію», підстави для висунення до ОСОБА_1 вимоги про надання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та поліса обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності.

Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, ОСОБА_1 на вимогу поліцейських для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності - не надав.

Ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Відповідно до ст..213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст..222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст..254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних

правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративних правопорушень, передбачених ст..126 ч.1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..283 КУпАП.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані позивачем та представниками відповідача в судовому засіданні докази, покази свідків, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, тобто не надано належних доказів того, що 06.03.2016 року він не керував автомобілем ОСОБА_3 19 д/н НОМЕР_1 і не здійснював його стоянку в районі б.91 по вул..Республіканській в м.Кременчуці, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України та свою чергу представниками відповідача доведено, що ОСОБА_1 03.09.2016 року в м.Кременчуці по вул..Республіканській керуючи транспортним засобом на вимогу поліцейського не пред'явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Твердження позивача про те, що під час розгляду поліцейським справи про притягнення його до адміністративної відповідальності останній не ознайомив його з матеріалами справи, не давав змогу давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила його права користуватись юридичною допомогою та не з»ясувала всі обставини, що підлягають з»ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки суду не надано жодних належних доказів на обґрунтування вказаних тверджень.

Враховуючи викладене, встанволені обставни справи, суд приходить до висновку, що позов є необгрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167, 171 - 2 КАС України ст.ст.9, 10, 33, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до суб»єкту владних повноважень Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі з одночасним подання копії апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: