Справа № 826/8231/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 квітня 2016 року № 826/8231/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомприватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона»
до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» звернулось до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невизнання податкового боргу приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» () зі сплати податку на землю в розмірі 2 575 516, 95 грн. безнадійним;

- зобов'язати державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві списати безнадійний податковий борг приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» () зі сплати податку на землю в розмірі 2 575 516, 95 грн. з картки платника податків.

Позовні вимоги мотивовано тим, що керівником податкового органу допущено протиправну бездіяльність у зв'язку з несписанням безнадійного боргу приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона», оскільки системний аналіз пунктів 102.1, 102.2, 102.4 статті 102 Податкового кодексу України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податкового боргу.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши про те, що на даний час відсутні правові підстави для визнання заявленого розміру боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої чинним законодавством, зокрема, звернення контролюючого органу до суду за наданням дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі, та безпосередня його реалізація для погашення відповідного боргу, що підтверджується поданою до суду позовною заявою про надання дозволу на реалізацію активів.

Розгляд справи №826/8231/15 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, приватне акціонерне товариство «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» звернулось до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві із заявою від 03.12.2014 №265/303, в якій товариство просило прийняти рішення про списання податкового боргу позивача у сумі 2 575 516,95 грн. як безнадійну заборгованість.

У відповідь на вказану заяву державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві листом від 18.12.2014 №62944/10/26-55-25-01-10 повідомлено позивача про те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2013, позовні вимоги державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві щодо стягнення з приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» боргу задоволено в сумі 2 575 516,95 грн. Таким чином, станом на 17.12.2014 платіж стягується за вищезазначеним рішенням суду. Враховуючи викладене, контролюючим органом наголошено, що на даний час відсутні правові підстави для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої чинним законодавством, зокрема, звернення контролюючого органу до суду за наданням дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі, та безпосередня його реалізація для погашення відповідного боргу.

Слід зазначити, що вказана відмова у визнанні податкової заборгованості позивача безнадійною була предметом розгляду в адміністративній справі №826/1318/15 за позовом приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, за результатами розгляду якої постановою від 04.03.2015, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2015, відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві щодо несписання безнадійного податкового боргу з сплати податку на землю у розмірі 2 575 516,95 грн. та про зобов'язання державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві списати безнадійний податковий борг з картки платника податків приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» у розмірі 2 575 516,95 грн.

При цьому, судом зобов'язано державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві повторно розглянути заяву приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» від 03.12.2014 № 365/303 «Про списання безнадійного податкового боргу» з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Так, державної податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2015 у справі №826/1318/15 листом від 17.04.2015 №24501/10/26-55-25-01 повідомлено позивача про таке.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2013, позовні вимоги державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві щодо стягнення з приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» боргу задоволено в сумі 2 575 516,95 грн. Таким чином, станом на 15.04.2015 платіж стягується за вищезазначеним рішенням суду. Враховуючи викладене, контролюючим органом наголошено, що на даний час відсутні правові підстави для визнання боргу безнадійним та його списання до закінчення повної процедури погашення податкового боргу, передбаченої чинним законодавством, зокрема звернення до суду за наданням дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі, та безпосередня його реалізація для погашення відповідного боргу.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо невизнання податкового боргу приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона зі сплати податку на землю в розмірі 2 575 516, 95 грн. безнадійним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють функції, зокрема, щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У силу пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний», згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У свою чергу, порядок застосування строків позовної давності визначені у статті 102 Податкового кодексу України.

Приписами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (пункт 102.4 статті 102 Податкового кодексу України).

Так, станом на момент розгляду даної адміністративної справи у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/2541/15 за позовом державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві до приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона» про надання дозволу на реалізацію активів, і справа по суті не розглянута.

Оскільки за рішенням суду податковий борг не стягнутий, строк його стягнення може встановлюватись до повного погашення заборгованості або до визначення боргу безнадійним.

При цьому, оскільки положення пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачає альтернативу - або до повного погашення заборгованості, або визначення боргу безнадійним, то можливість прийняття рішення про визначення боргу безнадійним залежить від розсуду контролюючого органу, який може дійти висновку про необхідність використання всіх засобів для повного погашення боргу та не приймати рішення про визначення боргу безнадійним.

Прийняття рішення про визначення боргу безнадійним фактично означає вичерпання всіх правових засобів для його стягнення, що і є підставою для визначення боргу безнадійним.

У даному випадку відповідачем не прийнято рішення про списання податкового боргу з посиланням на те, що процедура погашення податкового боргу має тривати до повного погашення податкового боргу, зокрема шляхом отримання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі та реалізації майна.

За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість дій державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у визнанні податкового боргу позивача у розмірі 2 575 516,95 грн. безнадійним, про що повідомлено листом від 17.04.2015 №24501/10/26-55-25-01.

Законодавством не визначено пересічних термінів, за межами яких виконання судового рішення має бути припинене, і тривалість процедури стягнення боргу не впливає на право стягнення.

Виходячи зі змісту пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, законодавцем передбачений термін у 1095 днів для самостійного визначення суму грошових зобов'язань платника податків, що стосується саме визначення зобов'язань, а не встановлює термін для їх примусового стягнення.

Відтак, суд не може погодитися з позицією позивача, який вважає, що сплив 1095 днів з дня виникнення податкового боргу позбавляє податковий орган права використання всіх правових способів для його примусового стягнення на виконання судового рішення.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.