Справа № 161/15261/14-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 р. Справа № 876/10789/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2015р. про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою судді від 29.09.2015р. залишено в порядку ст.100 КАС України без розгляду позовну заяву Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_2 про повернення надміру виплачених коштів.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач Департамент соціальної політики Луцької міської ради, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про пропуск строку звернення до суду із позовом.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для залишення позовної заяви без розгляду в порядку ст.100 КАС України, покладено судом ті обставини, що позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів ще з 27.02.2007р. по квітень 2013 року, а в суд з позовом звернувся лише 18.09.2014 року. Клопотання від представника позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду не надійшло. Поважних причин пропуску такого строку, які могли б бути підставою для його поновлення, позивачем не надано, а тому позов залишено без розгляду.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції необґрунтованими і безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до абзацу 7 п.20 Положення сума субсидії перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

Відповідно до Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 року № 39/283/90/5, в разі виявлення при перевірках подання громадянина ми свідомого документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів:

- припиняють надання субсидії;

- повідомляють отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів;

- подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни);

- повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії.

Терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

Відповідно до абзацу 8 п.20 Положення у разі, коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують в судовому порядку.

Відтак, право на пред'явлення позову відповідно абзацу 8 п.20 Положення визначено після закінчення терміну встановленого органами соціального захисту для добровільного повернення коштів.

При цьому, за результатами перевірки проведеної державними соціальними інспекторами департаменту 10.06.2014р., департаментом на адресу відповідача надіслано повідомлення про повернення надміру виплачених коштів від 12.06.2014р. № 11.2-8/6779 та встановлено термін для добровільного повернення коштів до 25.08.2015 року.

З врахуванням того, що до зазначеної дати відповідачем не повернуто суму надміру виплачених коштів 18.09.2015р. відповідач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом порушених прав. Судом першої інстанції не було звернуто належної уваги на ту обставину, що впродовж тривалого часу спір не був вирішений по причині з'ясування юрисдикції суду, який мав здійснювати розгляд вказаної справи.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, вищевказаним обставинам суддя суду першої інстанції належної оцінки не дав та поверхнево підійшов до перевірки наведеного питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала про залишення позовної заяви без розгляду постановлена помилково, через що підлягає скасуванню з вищевикладених мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2015р. постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2015р. про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі № 161/15261/14-а (номер провадження 2а/161/193/15) - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 11.04.2016 року.