Справа № 682/1528/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

682/1528/15-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Київ К/800/181/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Смоковича М.І.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу виконавчого комітету Славутської міської ради на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі № 682/1528/15-а за позовом приватного акціонерного товариства „Об'єднання „Прогрес” до виконавчого комітету Славутської міської ради, за участю Славутського міжрайонного прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року приватне акціонерне товариство „Об'єднання „Прогрес” звернулося в суд з позовом до виконавчого комітету Славутської міської ради, за участю Славутського міжрайонного прокурора, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №75 від 25.02.2015р. „Про затвердження акту визначення розміру збитків за фактичне використання ПАТ „Об'єднання „Прогрес” земельної ділянки без правовстановлюючих документів”.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду за позивачем визнане право власності на приміщення.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року, позов задоволений. Визнане протиправним та скасоване рішення відповідача №75 від 25.02.2015р. „Про затвердження акту визначення розміру збитків за фактичне використання ПАТ „Об'єднання „Прогрес” земельної ділянки по вул.Кузовкова 19 без правовстановлюючих документів”.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями виконавчий комітет Славутської міської ради звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.12.2008 року за ЗАТ „Об’єднання „Прогрес”, правонаступником якого є ПрАТ „Об’єднання „Прогрес”, визнане право власності на приміщення спортивного комплексу загальною площею 4095.4 кв.м., що розташоване у м. Славуті по вулиці Кузовкова 19. Рішенням виконкому Славутської міської ради № 75 від 25.02.2015 р. затверджений акт визначення розміру збитків за фактичне використання ПрАТ „Об'єднання „Прогрес” земельної без ділянки правовстановлюючих документів.

Із розрахунку збитків, проведеного фінансовим управлінням виконавчого комітету Славутської міської ради, встановлено, що збитки нараховані, як не отримана орендна плата у зв’язку з не укладенням договору оренди земельної ділянки в розмірі 8% нормативної грошової оцінки землі.

Суди першої і апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що представник ПрАТ „Об’єднання „Прогрес” не був включений до складу комісії щодо визначення розміру збитків, а лише запрошений на засідання комісії, що є неправомірним. Відповідачем також не надані всі документи передбачені п.4.2 Порядку визначення та відшкодування Славутській міській раді збитків. Крім того, статтею 156 Земельного кодексу України чітко визначені підстави для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам і зазначена відповідачем підстава цією нормою закону також не передбачена.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.2008 року будівля спорткомплексу, замовником будівництва якого був колгосп ім. Чапаєва, згідно акту державної приймальної комісії від 29.06.1989 року була прийнята в експлуатацію і цей акт було затверджено рішенням виконкому Славутської міської ради № 177 від 20.07.1989 року.

Позивач став власником приміщення спортивного комплексу, який розташований спірній земельній ділянці, у 2008 році на підставі вищевказаного рішення господарського суду, про що виконкому міської ради було достовірно відомо, оскільки він був відповідачем по справі за позовом ЗАТ „Об’єднання „Прогрес” про визнання права власності на будівлю, однак, жодних заходів до січня 2015 року не були вжиті для укладення договору оренди.

Лише 12.01.2015 року міським головою позивачу був направлений лист з пропозицією оформити правовстановлюючі документи на землю, а 19.02.2015 року позивачем була направлена міському голові заява на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею в користування на умовах оренди.

Договір оренди земельної ділянки був укладений 16.06.2015 року.

Договір оренди своєчасно не був укладений з вини обох сторін. Сторонами також не надане відповідне рішення про надання земельної ділянки у користування цьому чи попередньому власнику.

Обов’язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, яка її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки і власнику землі збитки при доведеності їх наявності можуть бути відшкодовані відповідно до п. „д” ст.156 Земельного Кодексу України, Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 та п. 4, 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженого постановою Кабінету України від 25.07.2007 року № 963.

Разом з тим, зазначеними нормами ЗК України, Порядком визначення та відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, а також Методикою передбачена можливість відшкодування збитків внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Тобто відповідач повинен довести, які саме доходи він отримав би при використанні ним земельної ділянки, яка була зайнята позивачем, а не доходи від орендної плати, сплата якої повністю залежить від укладення договору оренди.

Відповідно до п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними-державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад., до складу яких включаються представники цих органів, власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, представники органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення), рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Всупереч зазначеним вимогам представник ПрАТ „Об’єднання „Прогрес” до складу зазначеної комісії не був включений, а лише запрошений на засідання комісії, що є неправомірним. Відповідачем також не надано всіх документів передбачених п. 4.2 Порядку визначення та відшкодування Славутській міській раді збитків.

Відповідно до п. 7 Методики розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією її територіальними органами, а розмір шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держсільгоспінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від листопада 2000 року № 1619.

Крім того, Порядок визначення та відшкодування Славутській міській раді збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та використання земельної ділянки з порушенням законодавства про плату за землю, суперечить Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284, що має вищу юридичну силу. Згідно п. 3 цього Порядку неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник, землекористувач, в т.ч. орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Тобто цей Порядок не відносить до неодержаного доходу орендну плату, яку міг отримати відповідач при своєчасному укладенні договору оренди з позивачем. Статтею 156 Земельного кодексу України чітко визначені підстави для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам і зазначена відповідачем підстава цією нормою закону також не передбачена.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Славутської міської ради відхилити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: