Справа № 820/4781/13-а
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/62327/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 по справі № 820/4781/13-а

за позовом Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією до суду заявлений позов до Підприємця про стягнення суми податкового боргу у розмірі 1 639 141,25 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2013, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем по справі пропущено встановлений законодавством 1095-денний строк, протягом якого податковий орган може звернутися до суду з позовом про стягнення суми узгодженого грошового зобов'язання.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією було проведено перевірку відповідача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів та обов'язкових платежів Підприємцем за період з 07.06.2004 по 30.06.2005, за результати якої складено акт від 30.09.2005 № 363/17-206 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.10.2005 № /0, яким відповідачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1 483 818,25 грн. та від 01.12.2005 № /1, яким донараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 155 323,00 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені Підприємцем в судовому порядку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2009 № АС-41/77-06 відмовлено у скасуванні оскаржуваних податкових повідомлень рішень від 04.10.2005 № /0 та від 01.12.2005 № /1.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2009 № АС-41/77-06 набрала законної сили 28.05.2009.

За змістом пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181), чинного на час виникнення у відповідача податкового боргу, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п. 4.2 та п. 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених пп. 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181 платник податків, з урахуванням строків давності, має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Таким чином, податкові зобов`язання, згідно податкових повідомлень - рішень від 04.10.2005 № /0 та від 01.12.2005 № /1, є узгодженими 28.05.2009 (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2009).

Відповідно до пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181 у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Оскільки Підприємець у встановлений законом строк (до 08.06.2009), не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання, а отже зазначене зобов'язання у розумінні п. 1.3 ст. 1 Закону №2181 є податковим боргом.

Відповідно до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно з пп. 6.2.3 вказаного пункту встановлено, що податкові вимоги надсилаються: а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій податкова вимога № 151-19 на суму 1 639 141,25 грн. була виставлена відповідачеві податковим органом лише 27.03.2013, тобто, з порушенням строку, встановленого пп. 6.2.3 п.6.2 ст.6 Закону № 2181.

У разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання (пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181).

Вказане положення кореспондується також з приписами ст. 102 Податкового кодексу України.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

Враховуючи, що податкове зобов`язання в сумі 1 639 141,25 грн., визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 04.10.2005 № /0 та від 01.12.2005 № /1, набрало статусу узгодженого 28.05.2009 та з 08.06.2009 є податковим боргом, колегія суддів погоджується з висновками попередніх інстанцій, що строк звернення до суду податкового органу з позовом про стягнення вказаної суми заборгованості як у відповідності до ст. 15 Закону № 2181, який діяв станом на час виникнення даної заборгованості, так і у відповідності до ст. 102 Податкового кодексу України, який діяв на час звернення з цим позовом, становить 1095 днів, а отже контролюючий орган звернувся з цим позовом поза межами строку встановлено законодавством.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 по справі № 820/4781/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко