Справа № 826/14834/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

позивача ОСОБА_3

представника відповідача Молчанової Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства доходів і зборів України про скасування наказу та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 про скасування наказів та поновлення на посаді.

30 грудня 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про прийняття додаткової постанови щодо стягнення понесених ним судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2016 року в задоволенні цієї заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та стягнути на його користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 51,61 грн. за подання касаційної скарги у цій справі до Вищого адміністративного суду України, крім того, він поніс витрати на правову допомогу, на підтвердження яких надав до матеріалів справи акт №б/н про прийняття-передачу юридичних послуг від 11.02.2015 року на суму 1000 грн. та акт №2 від 19 листопада 2015 року на суму 9 134,00 грн., а також копії квитанцій до прибуткового касового ордера №1 від 11.02.2015 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 19.11.2015року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції стягнув на користь ОСОБА_3 частково понесені ним витрати на правову допомогу, проте, не вирішив питання щодо сплаченого ним судового збору, що спонукало останнього на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткової постанови.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу підтверджені позивачем частково, а питання щодо стягнення судового збору мав вирішити суд касаційної інстанції під час розгляду касаційної скарги .

Так, відповідно до частини 1 статті168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

- щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

- суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

- судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, аналіз наведеної норми свідчить про те, що додаткове рішення приймається судом лише у разі невирішення питання про судові витрати, а не у разі відмови в їх стягненні.

Відповідно до глави 6 Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Як вбачається з тексту постанови від 22.12.2015 року (а.с.97), судом проаналізовано питання стягнення на користь позивача витрат, понесених ним на правову допомогу, і зроблено висновок про їх часткове підтвердження.

Таким чином, незгода позивача з висновком суду в цій частині, є підставою для його оскарження в апеляційному порядку, а не для ухвалення додаткової постанови.

Щодо вимоги про стягнення 51,16 грн. судового збору суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015 року задоволено касаційну скаргу позивача, при поданні якої він сплатив судовий збір в сумі 51.16 грн., та повернуто справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, суд касаційної інстанції перерозподіляє судові витрати лише у випадку зміни судового рішення чи ухвалення нового, не направляючи справу на новий розгляд.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у ухвалі від 24 листопада 2015 року (справа № К/800/7355/13) та ухвалі від 01 березня 2016 року (справа К/800/62578/13).

Як вбачається з тексту постанови від 22 грудня 2015 року, судом першої інстанції питання відшкодування судового збору на користь позивача не вирішено, тому вимога щодо ухвалення в цій частині додаткової постанови є обґрунтованою.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ст. 199, ч. 1 ст. 205 КАС України, за наслідком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції може прийняти тільки ухвалу.

В свою чергу, відповідно до частини 1 статті 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір, ухваливши з цього приводу процесуальний документ у вигляді ухвали, а не додаткової постанови.

Керуючись ст. ст.98, 168, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо розподілу витрат на сплату судового збору - скасувати, ухваливши в цій частині додаткове судове рішення до постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 грудня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 16 (шістнадцять) коп.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 06 квітня 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.