Справа № 320/1062/16-а
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.03.2016
Справа № 320/1062/16-а
Провадження № 2а/320/70/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі адміністративну справу, відкриту за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій відповідачів протиправними та стягнення з них коштів, мотивуючи тим, що він за остання три роки подав до відповідача ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області шість заяв про надання йому соціальних послуг, однак кожного разу відповідач відмовляв йому у його вимогах, без на його думку поважних причин, які б унеможливлювали надання позивачу соціальних послуг у вигляді соціального працівника. 30.09.2014 року позивачем був отриманий медичний висновок Терпінівської АПСМ згідно п.4 якого «він підлягає обслуговуванню (наданню соціальних послуг) у відділені соціальної допомоги вдома (підкреслено) так». Даний висновок засвідчений зав. терапевтичним відділенням поліклініки, дільничним лікарем терапевтом, та дільничним лікарем - психіатром. Крім того відповідач ОСОБА_4 заклад «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» в порушення на його думку чинного законодавства склав інший медичний висновок без підпису лікаря психіатра згідно якого позивач не має права на отримання соціальних послуг. Позивач захищаючи свої порушені права звернувся до правоохоронних органів, з заявою щодо протиправних дій керівництва ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, яка була внесена до ЄРДР 03.08.2015 року. За № 0003748. 28.10.2014 року Дніпропетровський адміністративний апеляційний суд своєю ухвалою скасував постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди, та постановив нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнав протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, що виявилось у відмові в прийнятті ОСОБА_1 на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, згідно заяви від 07.10.2013 року. Виходячи з наведеного позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та просить суд визнати дії відповідачів протиправними та стягнути з них грошові кошти за моральну шкоду з ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області розмірі 1000 грн., а з відповідача ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» в розмірі 500 грн..

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі і просив суд їх задовольнити їх в повному обсязі, в подальшому позивач надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та надав суду письмові заперечення проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні у звязку з тим, що згідно висновку Терпінівської дільничної лікарні від 30.05.2014 «про здатність до самообслуговування та потребу в постійній сторонній допомозі», згідно з яким ОСОБА_1 не підлягає обслуговуванню в територіальному центрі.

Суд, заслухавши позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

З вимог ч.3 ст. 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

- з використанням повноважень, з метою, з якою це повноваження надано,

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії),

- безсторонньо (неупереджено),

- добросовісно,

- розсудливо,

- з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації,

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія),

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення,

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачу з 31 березня 2011 року встановлена третя група інвалідності, безстроково, є потреба в періодично (не постійно) в сторонній допомозі. (а.с.45)

Відповідно до довідки до акта огляду МСЄК № 163005 від 31.03.2011 року позивач потребує періодично ( не постійно) сторонній допомоги. (с.а.45)

Відповідно до наданих у судовому засіданні пояснень представника відповідача ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» ОСОБА_6, ця довідка до акту огляду МСЄК № 163005 від 31.03.2011 року додаткових огляді не потребує.

Згідно наданою до суду індивідуальній програми реабілітації інваліда № 489 від 02.07.2013 року позивач відповідно до п.7 потребує в періодичній (не постійно) сторонній допомозі. (а.с.51)

Відповідно до п. 3 Переліку соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2009 р. N 1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» (із змінами, станом від 23.12.2015) управлінням соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області було зроблено запит до головного лікаря Терпінівської дільничної лікарні про надання медичного висновку про здатність до самообслуговування в Територіальному та потребу в постійній сторонній допомозі ОСОБА_1.

Листом від 05.06.2014 за підписом начальника ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви від 22.05.2014 № Т-20/01-12 «Про прийняття на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької на підставі медичного висновку Терпінівської дільничної лікарні від 30.05.2014 «про здатність до самообслуговування та потребу в постійній сторонній допомозі», згідно з яким ОСОБА_1 не підлягає обслуговуванню в територіальному центрі.(а.с.54)

30.09.2014 року позивачем був отриманий медичний висновок Терпінівської АПСМ згідно п.4 якого, «він підлягає обслуговуванню (наданню соціальних послуг) у відділені соціальної допомоги вдома так». (а.с.26)

Відповідачі не прийняли до уваги медичний висновок від 30.09.2014 року, а на тому прийняли до уваги висновок від 30.05.2014 року який не може бути прийнятий як доках тому, що він неналежним чином заповнений, оскільки згідно примітки медичний висновок заповнює дільничний лікар - терапевт за місцем проживання громадянина на підставі висновків лікарів інших спеціальностей. У копії медичного висновку, який наданий суду відсутня підпис дільничного лікаря психіатра, а тому у суду не підстав вважати цей висновок допустимим доказом по справі. (а.с.56-57)

28.10.2014 року Дніпропетровський адміністративний апеляційний суд своєю ухвалою скасував постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди, та постановив нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнав протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, що виявилось у відмові в прийнятті ОСОБА_1 на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, згідно заяви від 07.10.2013 року. (а.с.42-44)

21.12.2015 позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області с заявою про «Про прийняття на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області.

Своїм листом начальник ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 в порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповів на заяву позивача у формі розяснення щодо порядку розгляду заяв «Про прийняття на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома», а не вирішення питання по суті.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області щодо неприйнятті позивача на соціальне обслуговування відділенім соціальної допомоги вдома, та дії ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» у неприйняті до відома довідки до акту огляду МСЄК № 163005 від 31.03.2011 року про те, що позивач потребує періодично ( не постійно) сторонній допомоги, є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог відносно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного, притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір : відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Слід зазначити, що позивачем в розумінні ст. 69 КАС України не надано доказів заподіяння з боку відповідача моральної шкоди, тому як матеріали адміністративної справи останніх не містять.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Постановою КМУ від 29 грудня 2009 р. N 1417 «Деякі питання діяльності територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» (із змінами, станом від 23.12.2015), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"ст.ст. 2, 69, 71, 159-163, 165, 263 КАС України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» про визнання дій відповідачів протиправними, та стягнення з них коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області у відмові в прийнятті ОСОБА_1 на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома, згідно заяви № Т-20/01-12 від 22.05.2014 року.

Визнати протиправними дії ОСОБА_4 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мелітопольської районної ради Запорізької області» у не прийняті до відома довідки до акту огляду МСЄК серія АД № 163005 від 31.03.2011 року, щодо огляду ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ