Справа № 303/1479/16-а
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Львів № 876/2356/16 876/2376/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 який діє в інтересах Громадянина Афганістану ОСОБА_3 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2016 року та на додаткову постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року у справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Афганістану ОСОБА_3 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

09.03.2016 року позивач Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Афганістану ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянинаю

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2016 року позов задоволено. Суд постановив примусово видворити з України Громадянина Афганістану ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

14.03.2016 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив додаткову постанову про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення Громадянина Афганістану ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більше як на двадцять місяців.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 який діє в інтересах Громадянина Афганістану ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, просить суд, постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2016 року та на додаткову постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року скасувати та прийняти нову якою відмовити в позові.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне затримання від 07.03.2016 року відповідач, громадянин Афганістану - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 07 березня 2016 року затриманий на ділянці відділу прикордонної служби «Горонглаб» Мукачівського прикордонного загону, на напрямку 329 прикордонного знаку на території Берегівського району, Закарпатської області, під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб.

В ході з'ясування обставин правопорушення встановлено, що відповідач потрапив на територію України поза пунктами пропуску, з метою пошуку кращих умов життя.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно з ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач порушив порядок примусового видворення відповідача оскільки, в матеріалах справи відсутнє рішення про примусове повернення відповідача, яке б він добровільно не виконав.

Також слід зазначити, що згідно протоколу про адміністративне затримання за спробу незаконного перетину кордону відповідача було затримано 07.03.2016 року та поміщено до ПТТ Мукачівського Прикордонного загону.

Отже, на момент винесення оскаржуваної постанови відповідача позбавлено можливості добровільно залишити територію України через адміністративне затримання.

Крім цього, необхідно зазначити, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під дію Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Так державам - членам ООН рекомендовано надати міжнародний захист чоловікам боєздатного віку та молодим жінкам у зв'язку з проведенням постійних бойових дій у Афганістані з грудня 2010 року, які продовжуються і досі. (Керівництво УВКБ ООН з оцінки потреби міжнародного захисту осіб, які шукають притулку з Афганістану, редакція 06.08.2013 року).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, в матеріалах справи відсутнє рішення про примусове повернення відповідача, яке б він добровільно не виконав.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів приходить до висновку, що постанову та додаткову постанову слід скасувати та прийняти нову якою в позові відмовити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 який діє в інтересах Громадянина Афганістану ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2016 року та додаткову постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року у справі за № 303/1479/16-а - скасувати.

В позові Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Афганістану ОСОБА_3 про примусове видворення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 11.04.2016 року.