Справа № 821/4707/14
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/4707/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Войтович І.І.,

при секретарі - Сердюк О.О.,

за участю:

представника позивача - Заремба М.В.,

представника відповідача - Насєка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВВ"

до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВВВ» (далі - позивач, ТОВ «ВВВВ») з адміністративним позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2012 року №.

08 квітня 2016 р. протокольною ухвалою суду допущене процесуальне правонаступництво первинного відповідача Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області правонаступником - Каховською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях. Вважає прийняте податкове повідомлення - рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, висновок судово -економічної експертизи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВВВ» зареєстровано 07.10.2009 р. Виконавчим комітетом Каховської міської ради №0000612, взято на податковий облік в органах державної податкової служби Каховської ОДПІ 08.10.2009 р. за №14030.

У період з 18.05.2012 р. по 24.05.2012 р. відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ВВВВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо підтвердження правомірності формування податкового кредиту ТОВ «НКФ» «Трейдінг - 2011» за період з 01.01.2012 р. по 31.01.2012 р.

За результатами даної перевірки складено акт №299/22-2/36719773 від 28.05.2012 р. (далі - акт).

З наведеного вище акта перевірки позивача вбачається, що перевіркою встановлено порушення п.185.1 ст. 185, п.198.1 ст. 198, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), та ч.1 ст.201, ч.1-6 ст. 203, ст.215,228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ «ВВВВ» при придбанні та продажу товарів (послуг), товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст.. 662, 655 та 656 ЦК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за січень 2012 р. на 928807,00 грн.

Податковий кредит сформований за рахунок контрагентів - постачальників ТОВ «НКФ» «Трейдінг - 2011» та відповідні дані, наведені у деклараціях з податку на додану вартість за період: січень 2012 р. (з урахуванням уточнюючих розрахунків), про обсяги придбання є недійсними.

Також, встановлено порушення ч.1 ст.203, ст.. 215, ст.. 228, ст..662, ст.. 655, ст. 656 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст. 203 Цивільного кодексу України) в результаті чого вчинено правочини які не спрямовані на реальне настання правових наслідків в листопаді 2011 р. на загальну суму 5572840,00 грн., зазначені правочини відповідно до п.п.1, 2 ст. 215, п.п.1,5 ст. 203 Цивільного кодексу України є нікчемними, і в силу ст.. 216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити факт поставок товарів ТОВ "ВВВВ" від ТОВ «НКФ» «Трейдінг - 2011» з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності, що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.06.2012 р. №, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 393 211,00 грн. у т.ч. за основним платежем в сумі 928807,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 464404,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю, скасовано повідомлення - рішення № від 08.06.2012 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року апеляційну скаргу Каховської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Херсонській області залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року залишено без змін.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2014 року касаційну скаргу Каховської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Херсонській області задоволено частково. Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2014 року, судами попередній інстанцій не досліджено обставин, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "НКФ "Трейдінг - 2011", а саме: можливостей контрагента позивача щодо виконання укладеного з позивачем договору, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної оплати позивачем податку на додану вартість в ціні товарів (послуг), що придбані платником податку; не досліджено руху активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, з відповідним документальним підтвердженням. Для вирішення спору важливе значення також має встановлення факту реєстрації та перебування контрагента платника податку в стані платника на додану вартість, що надає право платнику видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту.

З урахуванням висновків зазначених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16 січня 2003р. (далі - Кодекс № 435-IV), договором називається домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 638 - 640 Кодексу № 435-IV).

Відповідно до ч. 2 ст.180, ч. З ст. 180, ч. 1 ст.181 Господарського кодексу України №436-IV від 16.01.2003р., господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Щодо категорії договорів реальних, тобто таких, для укладання яких необхідно, крім підписання договору, ще й виконати певні дії (передати майно) - для такого договору буде вважатися укладеними з моменту фактичної передачі відповідного майна.

Згідно ст. 42, п. 1 ст. 43, ст. 44 Господарського Кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. господарська діяльність - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів вільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦКУ).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ми, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999р., із змінами і доповненнями (далі - Закон № 996-XIV).

Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 1 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до Закону № 996-XIV, бухгалтерський облік базується на даних первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій.

Згідно зі ст. 1 Закону № 996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В статті 9 даного Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи, для надання їм юридичної сили і доказовості, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), код форми, дату і місце складання; зміст господарської операції, вимірювачі господарської операції (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Аналогічні за змістом вимоги щодо господарських операцій і первинних документів містяться і у Положенні «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерського обліку», затвердженому наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995р. (далі - Положення № 88).

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного аналітичного обліку шляхом подвійного запису на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтере обліку на машинних носіях інформації, підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законом.

Підприємство має вжити всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтере обліку та забезпечити їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» та ТОВ «ВВВВ» 01.01.2012р. укладено договір поставки № 010112 (т. 1 арк. 168, 182-183).

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» зобов'язується поставити, а ТОВ «ВВВВ» прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану першого сорту, наливом (далі - продукція).

Суму договору поставки складає сума за всіма накладними (або іншими узгодженими нами первинними документами), на підставі яких здійснюється поставка (п. 2.1.).

Вартість (ціна) кожної окремої партії продукції та вартість (ціна) 1 (однієї) тони продукції узгоджується сторонами у накладних на поставку окремої партії продукції, які є невід'ємною частиною договору (п. 2.2.).

Кількість та асортимент продукції наводяться у накладних (або інших узгоджених сторонами первинних документах), на підставі яких здійснюється поставка (п. 3.1.).

Умови та терміни поставки окремої партії продукції можуть узгоджуватися в додатковій угоді (п. 4.2., 4.3.).

Датою поставки партії продукції вважається дата отримання уповноваженим представником ТОВ «ВВВВ» партії продукції, засвідчена підписом цього представника у видатковій накладній (п. 4.4.).

Право власності на партію продукції, а також ризики її випадкового знищення або випадкового пошкодження (псування) переходять від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» до ТОВ «ВВВВ» з дати поставки партії продукції (п. 4.5.).

Оплата продукції здійснюється ТОВ «ВВВВ» у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» на підставі рахунку виставленого до оплати, на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки продукції (п. 6.1.).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими особами та діє до 1.12.2012р. включно (п. 10.1).

На підтвердження виконання даного договору суду надані видаткові накладні на поставку олії соняшникової для ТОВ «ВВВВ» (т. 1 арк. 32-55, 181, т. 2 арк. 88-111) та податкові накладні (т. 1 арк. 56-105, т. 2 арк. 39-87), виписані ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» (детально дивись додатки № 1 та № 3 до висновку). Оформлення видаткових та податкових накладних відповідає вимогам Закону № 996-XIV, Положення № 88 та Податкового кодексу України № 2755-VI від 2 грудня 2010р. щодо оформлення первинних документів.

За даними видаткових та податкових накладних ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011», кількість поставленої ТОВ «ВВВВ» продукції (олії соняшникової) складає 612,4т. на загальну суму 5572840,00грн.

Відповідно до платіжних доручень та виписок банку, які містяться в матеріалах справи (т. 1 арк. 184-196, т. 1 арк. 106-107, т. З арк. 30), ТОВ «ВВВВ» на користь ТОВ «НКФ Трейдінг-2011» було сплачено 5572840,00грн.

Пунктом 4.1. договору поставки визначено, що поставка продукції (олії соняшникової) здійснюється силами ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» та за його рахунок на умовах DDP (склад ТОВ «ВВВВ», розташований за адресою: Україна, 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна, 1-Г), згідно вимог міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2010».

У п. 4.1. також зазначено, що погрузка олії соняшникової нерафінованої першого сорту в січні 2012р. буде здійснюватися за адресою: м. Запоріжжя, Донецьке шосе, 12.

Представник позивача в судовому засіданні також пояснив, що олія нерафінована передавалася від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» до ТОВ «ВВВВ» партіями в середньому по 6 тон та одночасно в день передачі приймалася від ТОВ «ВВВВ» до ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» на зберігання, відповідно до укладеного договору зберігання від 11.01.2012 р. №1101212. Така необхідність у тимчасовому зберіганні олії викликана тим, що перевезення олії в обсязі 6 тон є економічно невигідним, оскільки середня місткість олії в цистерні при перевезенні складає 35-40 т. Після того, які від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» до ТОВ «ВВВВ» передавався такий обсяг олії, що дозволяв заповнити цистерну в достатньому об'ємі, передана на зберігання олія поверталася зі зберігання та здійснювалося перевезення олії на склад ТОВ «ВВВВ».

Таким чином, перевезення олії здійснювалося автотранспортом за рахунок ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» лише в тому обсязі, що сумарно складає обсяг отриманих партій олії, який доцільно перевозити в цистерні. Загалом, обсяг олії, що тимчасово зберігалася у ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» та обсяг поставленої до ТОВ «ВВВВ» олії є однаковим і складає 612,4т.

Також, суду надано договір зберігання № 110112 від 11.01.2012р. (т. 1 арк. 215-216), укладений між ТОВ «ВВВВ» та ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011».

Відповідно до п. 1.1. даного договору зберігання, ТОВ «ВВВВ» передає, а ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» приймає на відповідальне зберігання таке майно: олія соняшникова нерафінована, 612,4 т. 15.01.2012 р. по 25.01.2012 р.

Право власності на майно до ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обороті ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» або бути передане ним третім особам (п. 1.2. договору зберігання).

Відповідно до актів приймання-передачі на зберігання (т. 1 арк. 217-240, т.2 арк. 1-26), ТОВ «ВВВВ» передавало, а ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» брало на зберігання олію соняшникову нерафіновану.

За даними актів приймання-передачі на зберігання, ТОВ «ВВВВ» передало ТОВ «НЕФ «Трейдінг-2011» на зберігання олію соняшникову нерафіновану в кількості 612,4т. на загальну суму 5572840,00грн. Оформлення актів приймання-передачі на зберігання відповідає вимогам Закону № 996-XIV та Положення №88 щодо оформлення первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, до місця зберігання олія соняшникова доставлялася за товарно-транспортними накладними (т. 1, арк. 108-160). За даними товарно-транспортних накладних, загальна кількість олії соняшникової, доставленої на тимчасове зберігання до ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011», складає 612,4т.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі зі зберігання (т. 2 арк. 27-35%, відповідно до яких ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» передало, а ТОВ «ВВВВ» прийняло майно (олію соняшникову нерафіновану) зі зберігання.

За даними актів приймання-передачі зі зберігання ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» передало, а ТОВ «ВВВВ» прийняло олію соняшникову нерафіновану в кількості 612,4т. в загальну суму 5572840,00грн. Оформлення актів приймання-передачі зі зберігання відповідає вимогам Закону № 996-XIV та Положення № 88 щодо оформлення первинних документів.

Також, суду надані товарно-транспортні накладні на доставку олії соняшникової за адресою ТОВ «ВВВВ» (м. Каховка) після тимчасового зберігання (т. 1, арк.с. 197-214). За даними товарно-транспортних накладних, загальна кількість олії соняшникової, доставленої до ТОВ «ВВВВ» (м. Каховка), складає 612,4т.

В актах приймання-передачі зі зберігання та товарно-транспортних накладних на доставку олії соняшникової нерафінованої до м. Каховка зазначені транспортні засоби (автомобілі та-причепи), якими була здійснена доставка.

Відповідно до інформації Управління Державтоінспекції Управління МВС України в Херсонській області (т. 3 арк. 72-77), транспортні засоби, зазначені в актах приймання- передачі та товарно-транспортних накладних, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі МВС про володіння транспортними засобами фізичними або юридичними особами.

В матеріалах справи також містяться посвідчення ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» про якість (т. 3 арк. 51-55), відповідно до яких загальна вага олії соняшникової для одержувача ТОВ «ВВВВ» складає 612,4т.

Відповідно даних первинних документів (видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі на (зі) зберігання, товарно-транспортних накладних, посвідчень про якість) розбіжностей не встановлено.

Отже, відповідно даних первинних документів (видаткових та податкових накладних, актів приймання-передачі на (зі) зберігання, товарно-транспортних накладних, посвідчень про якість) встановлено, що за договором поставки № 010112 від 01 січня 2012р., укладеним між ТОВ «ВВВВ» та ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011», в січні 2012р. первинними документами оформлені господарські операції щодо поставки олії соняшникової нерафінованої на загальну суму 5572840,00грн.

Оформлення первинних документів відповідає вимогам Закону № 996-XIV, Положення № 88 та Податкового кодексу України щодо оформлення первинних документів.

Щодо регістрів бухгалтерського обліку, суд зазначає.

Синтетичні регістри бухгалтерського обліку ТОВ «ВВВВ» (оборотно-сальдові відомості (журнали-ордера) по рахункам 20 «Сировина та матеріали», 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», головна книга тощо) та ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» (оборотно-сальдові відомості (журнали-ордера) по рахункам 0 «Сировина та матеріали», 28 «Товари», 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями», головна книга тощо) на дослідження не надані.

За даними оборотно-сальдової відомості ТОВ «ВВВВ» по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за січень 2012р. по контрагенту ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» т. 1 арк. 161), у січні 2012р. від ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» отримано товару на суму 572840,00грн. (оборот по кредиту рахунку), оплата на користь ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» проведена в сумі 5572840,00грн. (оборот по дебету рахунку), що відповідає даним первинних документів.

Суду надано довідку ТОВ «ВВВВ» про рух олії нерафінованої щодо використання у господарській діяльності за січень 2012р. (т. 3, арк.с. 29) та бухгалтерська довідка ТОВ «ВВВВ» (фрагмент картки складського обліку за 15.01.2012-26.01.2012) (т. 2 арк. 46-147).

Відповідно до вищезазначених довідок, за січень 2012р. у постачальників було придбано 826,511т. олії соняшникової (Дт рах. 201 - Кт рах. 631), з яких 612,4т. придбано у ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011», до виробництва (на переробку) було передано 637,577т. олії (Дт .231 - Кт рах. 201).

Отже, за даними аналітичних регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «ВВВВ» господарські операції з придбання у ТОВ «НКФ «Трейдінг-2011» олії соняшникової за договором поставки № 010112 від 01 січня 2012р. відображені в сумі 5572840,00грн.

В матеріалах справи також містяться схема-план ділянки 1-г по вул. Південній у Каховці Херсонської області (із зазначенням адміністративних та виробничих приміщень ТОВ «ВВВВ»), фрагмент Регламенту виробничого технологічного на виробництво рафінованого дезодорованого соняшникового масла, розробленого Українським науково- дослідним інститутом масел та жирів Національної академії аграрних наук України та підтвердженого директором ТОВ «ВВВВ» - «Опис технологічної схеми виробництва рафінованої олії», виробничий акт на списання виробничих запасів за січень 2012р., який містить підписи від імені виконавчого директора, начальника виробництва, начальника виробничої лабораторії по контролю, провідного інженеру складу масла та полу фабрикатів та затверджений директором ТОВ «ВВВВ» (т. 2 арк. 142-145), які вказують на наявність у ТОВ «ВВВВ» виробничих приміщень, відповідних технологій та використання олії соняшникової безпосередньо у господарській діяльності підприємства.

Таким чином, судом встановлено, що наданими первинними документами підтверджується відображення в аналітичних регістрах бухгалтерського обліку ТОВ «ВВВВ» за січень 2012р. господарських операцій між ТОВ «ВВВВ» та ТОВ НКВ «Трейдінг-2011» договором поставки № 010112 від 01.01.2012р. в сумі 5572840,00грн.

Наданими первинними документами підтверджується відображення в аналітичних регістрах бухгалтерського обліку ТОВ «ВВВВ» господарських операцій між ТОВ «ВВВВ» із ТОВ НКВ «Трейдінг-2011» за договором поставки № 010112 від 01.01.2012р. Оформлення первинних документів відповідає вимогам Закону № 996-XIV, Положення № 88 Податкового кодексу України щодо, оформлення первинних документів.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п.185.1 ст. 185, п.198.1 ст. 198, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за січень 2012 р. на 928807,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень п.185.1 ст. 185, п.198.1 ст. 198, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями, чинний на момент виникнення спірних правовідносин), безпідставним.

Так як, не підтверджено зазначений в Акті висновок щодо неможливості підтвердити факт поставок товарів ТОВ "ВВВВ" від ТОВ «НКФ» «Трейдінг - 2011» та укладення угод без мети настання реальних наслідків, то податкове повідомлення-рішення від 08.06.2012 року № прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Вищезазначені висновки суду, щодо реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "НКФ "Трейдінг - 2011" за договором поставки №010112 від 01.01.2012 р. та відсутність порушень податкового законодавства при здійсненні зазначеної господарської операції, узгоджуються із висновками експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи від 18.02.2016 р. №361/362.

Частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області ДПС № від 08.06.2012 року, яким ТОВ "ВВВВ" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1393211,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 928807,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 464404,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 квітня 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3