Справа № 816/122/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року 12:18м. ПолтаваСправа № 816/122/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представників позивача - Норки З.А.,

представника відповідача - Нальотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" (надалі також - позивач, СТОВ "Україна") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення № 10/ від 25.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем в повному обсязі була сплачена узгоджена сума податкового зобов'язання на спеціальний рахунок. Позивач зауважив, що про відкриття 29.07.2015 додаткового рахунку відповідач повідомив позивача в день відкриття такого рахунку, тобто станом на момент коли позивачем, у відповідності до вимог статті 2001 та статті 209 Податкового кодексу України, сплачено у повному обсязі задекларовані за липень 2015 року зобов'язання з податку на додану вартість. А тому, на думку позивача, повторна сплата грошового зобов'язання з ПДВ за липень 2015 вже на додатково відкритий рахунок є подвійною сплатою податків, що, на думку позивача, суперечить принципам податкового законодавства. З огляду на викладене в позовній заяві позивач просить скасувати оскаржене податкове повідомлення-рішення як незаконне.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях відповідач зауважив, що позивачем 17.08.2015 було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року, в якій було задекларовано перерахування на спеціальний рахунок суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 831 842 грн, строк сплати якої не пізніше 30.08.2015. В той же час, як зазначив відповідач, фактична сплата задекларованих сум відбулась 11.09.2015, 16.09.2015, 17.09.2015 із затримкою сплати на 12, 17, 18 календарних днів відповідно, чим було порушено пункт 203.2 статті 203, пункт 209.2 статті 209 ПК України, пункт 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, затвердженого постановою КМУ від 12.01.2011 № 11. Відповідач зазначив, що податковим органом на підставі статі 126 ПК України за затримку на 12, 17, 17 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання було застосовано штрафну санкцію в розмірі 71 828,19 грн. (10 % від суми грошового зобов'язання).

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що посадовими особами Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області було проведено перевірку своєчасності перерахування податку на додану вартість на спеціальний рахунок, за наслідками якої складено Акт № 1/16-13-15/03771040 від 04 січня 2016 року.

В ході перевірки було встановлено, що СТОВ "Україна" в порушення вимог пункту 203.2 статті 203, пункту 209.2 статті 209 Податкового кодексу України, п. 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках несвоєчасно перерахувало на спеціальний рахунок узгоджену суму ПДВ у розмірі 94 481 грн із затримкою у 18 календарних днів, у розмірі 342 800 грн із затримкою у 17 календарних днів, у розмірі 281 000 грн із затримкою у 12 календарних днів. Вказаним актом також було запропоновано вжити заходи, передбачені п. 126.1 статті 126 ПК України.

На підставі висновків акту перевірки № 1/16-13-15/03771040 від 04 січня 2016 року Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення №10/ від 25.01.2016, яким за порушення граничного строку перерахування на спеціальний рахунок суми грошового зобов'язання з ПДВ до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% у сумі 71 828,19 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення незаконним, СТОВ "Україна" звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755 - VI.

Статтею 9 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок на додану вартість визначено як загальнодержавний податок, а підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України передбачено, що сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 209.2 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла з 09.07.2015 по 29.07.2015), яка встановлює спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, визначено, що сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Для перерахування суми податку із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З 29.07.2015 пункт 209.2 статті 209 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції відповідно до Закону України від 16.07.2015 № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", а саме: згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Для такого акумулювання сільськогосподарські підприємства зараховують кошти на власні рахунки в системі електронного адміністрування податку, відкриті для перерахування коштів на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Сільськогосподарські підприємства - суб'єкти спеціального режиму оподаткування у строки, встановлені цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, повинні забезпечити перерахування на їх рахунок у системі електронного адміністрування податку, відкритий для перерахування коштів на спеціальні рахунки, коштів у розмірі, достатньому для перерахування на спеціальний рахунок на підставі поданої податкової декларації, в якій відображаються результати діяльності в межах спеціального режиму оподаткування протягом звітного (податкового) періоду.

Отже, з викладених норм можна зробити висновок, що в період з 09.07.2015 по 29.07.2015 сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Перерахування ж суми податку із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі реєстру платників, поданому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики.

З 29.07.2015 сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг акумулюється сільськогосподарськими підприємствами шляхом зарахування вказаних коштів на власні рахунки в системі електронного адміністрування податку, відкритих для перерахування коштів на спеціальні рахунки.

Механізм акумулювання сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, що не підлягають сплаті до бюджету і нараховуються сільськогосподарськими підприємствами-суб'єктами спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства і рибальства (далі - сільськогосподарські підприємства) на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг) визначає Порядок акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №11 (далі - Порядок) (в редакції, що діяла з 05.05.2015 по 25.11.2015).

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що сільськогосподарське підприємство у разі обрання спеціального режиму оподаткування відкриває протягом одного звітного (податкового) періоду спеціальний рахунок (поточний рахунок із спеціальним режимом використання) відповідно до законодавства за умови подання копії витягу з реєстру платників податку на додану вартість про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Пунктом же 209.13 статті 209 Податкового кодексу України передбачено, що сільськогосподарське підприємство - суб'єкт спеціального режиму оподаткування подає податкову декларацію у строки та в порядку, що встановлені для інших платників податку. Форма податкової декларації, яка подається сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування, затверджується відповідно до пункту 201.15 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Порядку на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарське підприємство складає податкову декларацію і в строки, встановлені статтею 203 Кодексу, подає її в електронному вигляді до територіального органу ДФС.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів за кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які поставляються підприємствами первинного виноробства), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період, перераховується із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок у порядку та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 87, ст. 2482; 2015 р., N 19, ст. 518).

Відповідно до пункту 4 Порядку сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до пункту 209.2 статті 209 Кодексу, а починаючи з 1 січня 2018 р. перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства.

Так, у відповідності до пункту 20 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податковій декларації з податку результатів діяльності платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України, та/або здійснюється перерахування сум податку на спеціальний рахунок.

Суми податку, зазначені в податкових деклараціях з податку, перераховуються до бюджету та/або на спеціальний рахунок з електронного рахунка платника податку.

Пунктом 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість визначено, що для перерахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок платника податку сум узгоджених податкових зобов'язань відповідно до поданих податкових декларацій з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім'я та по батькові платника податку, податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

На підставі таких реєстрів Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету та/або на спеціальні рахунки платників податку з їх електронних рахунків.

Згідно пункту 2 Порядок електронного адміністрування ПДВ електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

У поданій 17.08.2015 до контролюючого органу податковій декларації з ПДВ /спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства/ за липень 2015 року позивачем визначено суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та спрямовується на спеціальний рахунок (рядок 25.2) в розмірі 831 842 грн /а.с. 66-69/.

Сторонами не заперечується, що 24.12.2014 СТОВ "Україна" відкрито в органах Казначейства рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 3287.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування податковим органом штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування сум ПДВ на спеціальні рахунки відбулось у зв'язку зі здійсненням СТОВ "Україна" в липні 2015 року господарських операцій з продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва. Позивач в позовній заяві зауважив, що у відповідності до вимог ПК України, для реєстрації податкових накладних по сільськогосподарським операціям, що мали місце в липні 2015 року позивачем було перераховано на відкритий рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ № 3287 16.07.2015 податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 326 414 грн, 21.07.2015 - 160 000 грн, а 22.07.2015 - 320 000 грн.

З наданого до суду витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість вбачається, що на рахунку СТОВ "Україна" у системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 3287 станом на 22.07.2015 обліковуються кошти у розмірі 806414 грн, в тому числі і кошти внесені позивачем у зв'язку з продажем сільськогосподарської продукції в липні 2015 року, а станом на дату, встановлену ПК України для самостійної сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість на підставі декларації за липень 2015 року, - кошти у розмірі 906 414 грн.

Тобто, на момент здійснення позивачем господарських операцій з продажу сільськогосподарської продукції в липні 2015 року ним було у повному обсязі сплачено узгоджене зобов'язання з податку на додану вартість на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість № 3287, в порядку, визначеному статтею 209 ПК України.

В той же час, податковий орган зауважує, що позивачу 29.07.2015, згідно електронного повідомлення про взяття рахунків на облік в органах ДФСУ, та у відповідності до вимог пункту 2001.2 статті 2001 ПК України було відкрито додатковий рахунок № 3287, призначений для перерахування коштів на спеціальні рахунки сільськогосподарських товаровиробників, відкритий в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. І саме на вказаний рахунок, на думку відповідача, позивач мав сплатити узгоджене зобов'язання з ПДВ за липень 2015 року.

З цього приводу суд зауважує, що Законом України від 16.07.2015 № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" (діє з 29.07.2015) внесено зміни, в тому числі до статті 2001 ПК України, в частині щодо додаткового відкриття платникам - сільськогосподарським підприємствам, що обрали спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, рахунків в системі електронного адміністрування податку, призначені для перерахування коштів на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто рахунок № 3287 був відкритий позивачу на підставі норми ПК України, яка почала діяти з 29.07.2015 року. До 29.07.2015 позивач мав обов'язок сплачувати узгоджені суми ПДВ на відкритий 24.12.2014 рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ № 3287.

До того ж, перерахування позивачем узгоджених суд податку на додану вартість на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ відбулось у зв'язку зі здійснення позивачем сільськогосподарських операцій в липні 2015 року, тобто в період коли був відкритий та чинний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ № 3287, в той час як відкритий 29.07.2015 позивачу додатковий рахунок № 3287 почав діяти з 03.08.2015, тобто вже після здійснення позивачем сільськогосподарських операцій та фактичної сплати позивачем у зв'язку з таким здійсненням спірних сум ПДВ на чинний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ.

Також, суд звертає увагу на таке. Актом перевірки від 04.01.2016 № 1/16-13-15/03771040 та прийнятим на підставі його висновків спірним податковим повідомленням - рішенням від 25.01.2016 № 10/ встановлено порушення позивачем, в тому числі, вимог пункту 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, що, в свою чергу, спростовує доводи відповідача про те, що податковим органом не встановлювалось порушення СТОВ "Україна" вказаної норми.

В той же час, як вбачається з пункту 3 Порядку (в редакції, що діяла з 05.05.2015 по 25.11.2015, тобто на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством перераховується із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок у порядку та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. N 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", а саме пунктом 21 вказаного Порядку, у відповідності до якого ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім'я та по батькові платника податку, податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Відповідач у додаткових поясненнях зазначив, що формування реєстрів для перерахування коштів на спеціальний рахунок з 01.07.2015 відповідачем не проводилось, вказані реєстри відповідач на вимогу суду надати не має можливості. Натомість відповідач зазначив, що підрозділи обліку та звітності органів ДФС відображення суд сплати з електронних рахунків, відкритих в ДКСУ за балансовим рахунком 3752 проводять в ІКПП в ручному режимі "Введення операцій" підсистеми "Облік платежів" ІС "Податковий блок".

Отже жодних доказів того, що податковий орган на виконання пункту 3 Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №11, надіслав не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов'язань, Казначейству реєстр платників податку, серед іншого, і стосовно позивача для перерахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок сум податку за спірний період - відповідачем не надано. Більш того, як вбачається з реєстру, сформованого за 2015 рік, переданого до ДКСУ на перерахування коштів по загальній та спеціальній деклараціях по СТОВ "Україна", направлення відповідних реєстрів для зарахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок позивача сум ПДВ за червень, липень 2015 року взагалі не здійснювалось податковим органом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час, у відповідності до пункту 40 Підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Перехідних положень Податкового кодексу України штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення строків, установлених цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, не застосовуються за умови наявності у такі строки коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумах, достатніх для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість до бюджету або на спеціальні рахунки платників - сільськогосподарських підприємств, що обрали спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Отже, податкові зобов'язання з ПДВ по сільськогосподарським операціям, які відбулись в липні 2015 року, повинні бути перераховані на спеціальний рахунок у відповідності до вимог пункту 209.2 статті 209 ПК України в редакції, що діяла до 29.07.2015, а саме шляхом перерахування Казначейством на спеціальний рахунок платника податку сум узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ здійснюється на підставі поданих ДФС реєстрів за умови наявності коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у сумах, достатніх для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість на спеціальні рахунки платників - сільськогосподарських підприємств, що обрали спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу. Тобто необхідною умовою перерахування сум ПДВ на спеціальні рахунки є сплата платником податків сум узгодженого податкового зобов'язання на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Як зазначалось судом, станом на дату, встановлену ПК України для самостійної сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, на діючому рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ рахувались кошти в сумі, достатній для перерахування узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість на спеціальні рахунки позивача за липень 2015 року.

Доводи ж податкового органу про те що, позивач перерахувавши кошти на чинний станом на липень 2015 року рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ по операціям за липень 2015 року, мав додатково сплатити ці ж самі кошти на спеціальний рахунок додатково відкритий вже після здійснення позивачем відповідних господарських операцій, є необґрунтованими, оскільки вказана сплата була б фактично подвійною сплатою ПДВ за один і той же податковий період.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно застосовано до СТОВ "Україна" штрафні санкції за несвоєчасне перерахування на спеціальний рахунок узгодженої суми податку на додану вартість на підставі податкового повідомлення-рішення №10/ від 25.01.2016.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим органом не доведено на підставі належних та допустимих доказів правомірність прийняття оскарженого рішення.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення №10/ від 25.01.2016 є правовим актом індивідуальної дії, та згідно частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, згідно частини другої статті 11 Кодексу, визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №10/ від 25.01.2016.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області №10/ від 25.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 11 квітня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський