Справа № 826/247/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2016 року № 826/247/16

Окружний адміністративного суду міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправними та скасування наказу, податкової вимоги, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ), в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов'язків начальника Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Віктора Івановича Крижанівського від 17 грудня 2015 року №2440 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

- визнати протиправними дії головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві Зубченко Ольги Григорівни по проведенню нею документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання вимог обліку та збору єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 p.;

- визнати протиправними дії головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві Зубченко Ольги Григорівни по складення нею акту № 23/12-01/НОМЕР_1 від 19.01.2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання вимог обліку та збору єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.»;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплаті (недоїмки) ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19 січня 2016 року № Ф 231201 зі сплати єдиного внеску на суму 213246,66 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплаті (недоїмки) ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 09.03.2016 року № Ф 3887-16 в загальній сумі 235522,72 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві О.М. Корнієвської № /12-01 від 08.02.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 30693,95 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.02.2016 року на суму 239754,45 грн. за основним платежем та на суму 60448,61 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що враховуючи відсутність у ДПІ правових підстав для проведення відносно позивача документальної позапланової невиїзної перевірки, прийнятий наказ про її проведення та інші акти індивідуальної дії, є протипранвим та таким, що підлягає скасуванню

Представник відповідача заперечень на позов не надав, з урахуванням чого справа вирішується на основі наявних в ній письмових доказів.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України за поданим сторонами письмовим клопотанням про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

17 грудня 2015 В.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві В.І. Крижановський виніс наказ № 2440 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, наказ № 2440 від 17.12.2015 прийнятий на підставі пп. 78.1.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України.

В подальшому, на підставі зазначеного наказу, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, за наслідками якої складено акт № 23/12-01/НОМЕР_1 від 19.01.2016.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено оскаржувані податкову вимогу, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та податкове повідомлення-рішення.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю винесеного ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві наказу № 2440 від 17.12.2015 та, як наслідок, правомірністю податкової вимоги, рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій та податкового повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

По своїй правовій природі оскаржуваний наказ є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке впливає на права, інтереси та обов'язки позивача у справі, а тому позовні вимоги щодо визнання його протиправним та скасування підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Податкового кодексу України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Контролюючі органи та їх посадові особи при прийнятті рішень у т.ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податкового кодексу України.

Статтею 78 Податкового кодексу України встановлений порядок проведення документальних позапланових перевірок, відповідно до якого документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на адресу позивача направила запит від 16.09.2015 № 19851/Л/26-59-17-01 про надання інформації стосовно взаємовідносин з самозайнятою особою - ОСОБА_4.

В запиті зазначено, що на підставі п. 73.3 Податкового кодексу України, з врахуванням вимог абз.2 п.14 Постанови Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у зв'язку з проведенням планової документальної виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_5, просить надати письмові пояснення та документальні підтвердження правових та фінансово-господарських взаємовідносин між позивачем і ОСОБА_6 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь в якій зазначив, що запит про надання документів не містить в собі жодної з підстав, визначених у п. 73.3 Податкового кодексу України та у п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом від 27.12.2010 № 1245. Тоюто, фактично позивач відмовив ДПІ в наданні інформації.

У зв'язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, у зв'язку з виявленням за наслідками перевірок інших платників податків фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового та іншого законодавства, 17.12.2015 ДПІ видано наказ № 2440 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1.».

На думку позивача, оспорюваний наказ про проведення перевірки прийнятий з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки зазначені у ньому обставини, що були підставою для проведення перевірки (п. 78.1.1 Податкового кодексу України - відмова у наданні пояснень та їх документального підтвердження на обов'язкові письмові запити контролюючого органу, виявленням за наслідками перевірок інших платників податків фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового та іншого законодавства), не відповідають дійсності, адже запит не містив в собі жодної з підстав, визначених у п. 73.3 Податкового кодексу України та у п. 10 Порядку від 27.12.2010 № 1245, внаслідок чого у позивача був відсутній обов'язок надавати пояснення та документи, а доводи про порушення податкового законодавства іншими особами документально не підтверджені.

Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII - у підпункті 78.1.1 слово «можливі» виключено.

В підтвердження правомірності оскаржуваного наказу відповідачем не надано доказів наявності фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, виявлених за наслідками перевірок інших платників податків або в разі отримання податкової інформації. У той же, час подання таких доказів належить до обов'язку суб'єкта владних повноважень, в розумінні пп. 78.1.1 Податкового кодексу України (в редакції від 28.12.2014), відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, п. 73.3 ПК України визначено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає змогу дійти висновку, що ДПІ наділено правом надсилати платнику податків інформаційні запити виключно у випадку наявності підстави/підстав, що визначені в п.73.3 ПК України.

Аналогічна за своїм змістом правова норм закріплена в п.10 Порядку від 27.12.2010 № 1245.

Однак, зміст надісланого позивачу запиту свідчить про те, що контролюючим органом порушено вимоги п.73.3 ПК України, адже така підстава для надсилання платнику запиту, як «проведення планової документальної виїзної перевірки (іншого платника податків)» у вказаному пункті кодифікованого Закону відсутня, а Податковим кодексом взагалі не передбачено права контролюючого органу на направлення інформаційного запиту з підстав проведення документальної перевірки контрагента.

Пунктом 16 Порядку № 1245 від 27.12.2010 визначено, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Враховуючи вказані вище правові норми та фактичні обставини по справі, суд приходить до висновку, що позивач цілком правомірно та обґрунтовано відмовив відповідачу у наданні інформації на запит від 16.09.2015 № 9851/Л/26-59-17-01, адже як встановлено судом, запит не відповідав вимогам п. 73.3 ПК України та п.10 Порядку № 1245 від 27.12.2010.

Суд зазначає, що організаційно-розпорядчою підставою для проведення перевірки може бути лише наказ, який прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України. Саме такий наказ є актом, на підставі якого може бути проведено перевірку.

Аналізуючи зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що наказ ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві № 2440 від 17.12.2015 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 є протиправним та прийнятий за відсутності підстав, передбачених п.п.78.1.1 ст.78 Кодексу.

Зазначений наказ порушує права позивача, оскільки створює для нього не обумовлені Податковим кодексом України негативні наслідки, такі як порушення звичайного режиму роботи, завдання шкоди діловій репутації при фактичній відсутності передумов для самої перевірки.

За таких обставин позовні вимоги в частині, що стосується наказу на проведення перевірки є обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно позовних вимог про: 1) визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 19 січня 2016 року № Ф 231201; 2) визнати протиправною та скасування податкової вимоги від 09.03.2016 року № Ф 3887-16; 3) визнати протиправним та скасувати рішення № /12-01 від 08.02.2016 року про застосування штрафних санкцій; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № , суд зазначає наступне.

Так, дані акти індивідуальної дії прийняті ДПІ за наслідками перевірки, проведеної на підставі наказу, який в рамках даної справи визнаний судом протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналізованими вище нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 27 січня 2015 року по справі № 21-425а14.

Враховуючи те, що в рамках спірних правовідносин судом встановлено невиконання відповідачем вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, суд приходить до висновку про визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої - незаконності актів індивідуальної дії, що прийняті за наслідками такої перевірки.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Однак, позовні вимоги про визнання протиправними дій по складення акту № 23/12-01/НОМЕР_1 від 19.01.2016 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання вимог обліку та збору єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.», задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 17 КАС України предметом розгляду справи по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

Тобто, звернення особи з відповідними позовними вимогами повинно бути направлено на відновлення порушеного права.

У відповідності до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Правові наслідки для позивача можуть створювати лише відповідні рішення контролюючого органу, прийняті на підставі вказаного акта перевірки. Відповідно, дії відповідача по складанню акта перевірки, не порушують права платника податків.

Зважаючи на викладене, обраний позивачем спосіб захисту права в наведеній частині не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність юридичних підстав для їх задоволення.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 17 грудня 2015 року № 2440 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

3. Визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання вимог обліку та збору єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 p.

4. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплаті (недоїмки) ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19 січня 2016 року № Ф 231201 зі сплати єдиного внеску на суму 213246,66 грн.

5. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплаті (недоїмки) ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 09.03.2016 року № Ф 3887-16 в загальній сумі 235522,72 грн.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві № /12-01 від 08.02.2016 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 30693,95 грн.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.02.2016 року на суму 239754,45 грн. за основним платежем та на суму 60448,61 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

8. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

9. Стягнути судові витрати в 7064 (сім тисяч шістдесят чотири) грн. 40 коп. на користь ОСОБА_7 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) шляхом їх безспірного списання з рахунків ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві, за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Б. Федорчук