Справа № 461/12959/14-а,2а/461/78/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 р. Справа № 876/485/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов"язання вчинити дії,-

встановив:

29.10.2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" (далі-ПАТ "ВіЕс Банк") звернулось в суд з позовною заявою до відповідачів - виконавчого комітету Львівської міської ради (далі-ВК ЛМР), Департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі-ДЕП ЛМР), Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (далі - КП "Адміністративно-технічне управління") про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов"язання вчинити дії.

У позовній заяві ПАТ "ВіЕс Банк" просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідачів ВК ЛМР та ДЕП ЛМР, яка полягає в непродовженні дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих позивачу, а саме: дозволу від 01 грудня 2009 року №1-09-12-329 на вул. Грабовського (непарна сторона) - вул. Коперника; дозволу від 30 листопада 2009 року №1-09-11-330 на вул. Грабовського, 11 (місце №1); дозволу від 30 листопада 2009 року №1-09-11-331 на вул. Грабовського, 11 (місце №2); дозволу від 30 листопада 2009 року №1-09-11-332 на вул. Грабовського, 11 (місце №3);

-визнати протиправним та скасувати наказ ДЕП ЛМР від 25 вересня 2014 року №12С, яким визнано такими, що втратили чинність з 23 вересня 2014 року дозволи на розміщення зовнішньої реклами, видані позивачу, а саме: дозвіл від 01 грудня 2009 року №1-09-12-329 на вул. Грабовського (непарна сторона) - вул. Коперника; дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-330 на вул. Грабовського, 11 (місце №1); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-331 на вул. Грабовського, 11 (місце №2); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-332 на вул. Грабовського, 11 (місце №3);

-визнати протиправним та скасувати наказ ДЕП ЛМР від 16 жовтня 2014 року №46Д «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» по вул. Грабовського (н.с.) - вул. Коперника, вул. Грабовського, 11 м. №1 на інженерній споруді, вул. Грабовського, 11 м.№2, м.№3 просто неба;

-зобов'язати ВК ЛМР та ДЕП ЛМР повернути позивачу дозволи на розміщення зовнішньої реклами, а саме: дозвіл від 01 грудня 2009 року №1-09-12-329 на вул. Грабовського (непарна сторона) - вул. Коперника; дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-330 на вул. Грабовського, 11 (місце №1); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-331 на вул. Грабовського, 11 (місце №2); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-332 на вул. Грабовського, 11 (місце №3);

-визнати протиправними дії КП "Адміністративно-технічне управління", які полягають у внесенні позивачу попередження від 22 жовтня 2014 року №2410-08-7348 про демонтаж конструкцій зовнішньої реклами по вул. Грабовського (н.с.) - вул. Коперника, вул. Грабовського, 11 м. №1 на інженерній споруді, вул. Грабовського, 11 м.№2, м.№3 просто неба.

В обґрунтування вимог позовної заяви ПАТ "ВіЕс Банк" зокрема покликається на те, що ВК ЛМР було видано вищевказані дозволи на розміщення зовнішньої реклами. Позивач звернувся до ВК ЛМР та ДЕП ЛМР із заявою від 19 серпня 2014 року №2-14659 про подовження дії дозволів.Однак, листом від 02 вересня 2014 року №23-2057 ДЕП ЛМР повідомив позивача, що відповідно до протоколу №25 засідання робочої групи з попереднього розгляду документів, поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проектів вивісок, встановлення запропонованих позивачем рекламо носіїв є недоцільним, оскільки суперечитиме п.5.1.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року №569.

ПАТ "ВіЕс Банк" повторно звернулось до ВК ЛМР та ДЕП ЛМР за продовженням дії дозволів та отримало лист-відповідь ДЕП ЛМР від 29 вересня 2014 року №23-вих-950, в якій повідомляється, що відповідно до протоколу №29 від 23 вересня 2014 року засідання робочої групи з попереднього розгляду документів, поданих для продовження дозволів для розміщення реклами, та наказу ДЕП ЛМР від 25 вересня 2014 року №12С дозволи вважаються такими, що втратили чинність з 23 вересня 2014 року. При цьому раніше видані дозволи позивачу повернуті не були.

Позивач зазначає, що 27 жовтня 2014 року ПАТ "ВіЕс Банк" отримав листа-попередження КП "Адміністративно-технічне управління" від 22 жовтня 2014 року №2410-08-7348, в якому повідомляється, що згідно наказу №46Д від 16 жовтня 2014 року ДЕП ЛМР «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій зовнішньої реклами» по вул. Грабовського (н.с.) - вул. Коперника, вул. Грабовського, 11 м.№1 на інженерній споруді, вул. Грабовського, 11 м.№2, м.№3 просто неба, та пропонується добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію до 29 жовтня 2014 року, про що повідомити КП "Адміністративно-технічне управління" з долученням світлини місця демонтажу. В протилежному випадку КП "Адміністративно-технічне управління" здійснить демонтаж конструкції після 29 жовтня 2014 року.

ПАТ "ВіЕс Банк" вважає, що ДЕП ЛМР у своїх листах від 02 вересня 2014 року та від 29 вересня 2014 року не зазначено, в чому саме полягає порушення п.5.1.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року №569. Також покликається на те, що вищевказаними Правилами не передбачено такої підстави для відмови продовжити дозволи, як недоцільність продовження дозволів.

Позивач вважає, що такі дії та бездіяльність відповідачів стосовно не продовження Дозволів порушують права ПАТ "ВіЕс Банк" як власника рекламо носіїв, розміщених згідно з Дозволами.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача зменшив позовні вимоги в частині не продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами на вул. Грабовського (непарна сторона) - вул. Коперника.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 р. у задоволенні позову відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2014 року, якою заборонено Виконавчому комітету Львівської міської ради, Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» вчиняти дії, спрямовані на демонтаж встановлених конструкцій зовнішньої реклами, розміщених за адресами: вул. Грабовського (непарна сторона) вул. Коперника, вул. Грабовського, 11 (місце №1), вул. Грабовського, 11 (місце №2), вул. Грабовського, 11 (місце №3).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ПАТ "ВіЕс Банк" оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ВК ЛМР було видано ВАТ «ФОЛЬКСБАНК» дозволи на розміщення зовнішньої реклами, а саме, дозвіл від 01 грудня 2009 року №1-09-12-329 на вул. Грабовського (непарна сторона) вул. Коперника; дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-330 на вул. Грабовського, 11 (місце №1); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-331 на вул. Грабовського, 11 (місце №2); дозвіл від 30 листопада 2009 року №1-09-11-332 на вул. Грабовського, 11 (місце №3)

19 серпня 2014 року позивач звернувся до ВК ЛМР та ДЕП ЛМР із заявою №2-14659 про подовження дії дозволів.

Листом від 02 вересня 2014 року №23-2057 ДЕП ЛМР повідомив позивача, що відповідно до протоколу №25 засідання робочої групи з попереднього розгляду документів, поданих для встановлення пріоритету на отримання дозволу для розміщення реклами та погодження проектів вивісок, встановлення запропонованих позивачем рекламоносіїв є недоцільним, оскільки суперечитиме п.5.1.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконкому від 21 травня 2010 року №569.

ПАТ "ВіЕс Банк" повторно звернулось до ВК ЛМР та ДЕП ЛМР за продовженням дії дозволів та отримало лист-відповідь ДЕП ЛМР від 29 вересня 2014 року №23-вих-950, в якій повідомляється, що відповідно до протоколу №29 від 23 вересня 2014 року засідання робочої групи з попереднього розгляду документів, поданих для продовження дозволів для розміщення реклами, та наказу ДЕП ЛМР від 25 вересня 2014 року №12С дозволи вважаються такими, що втратили чинність з 23 вересня 2014 року.

28 жовтня 2014 року позивач отримав лист-попередження КП "Адміністративно-технічне управління" від 22 жовтня 2014 року №2410-08-7348, в якому повідомляється, що згідно наказу №46Д від 16 жовтня 2014 року ДЕП ЛМР «Про демонтаж самовільно встановлених металевих конструкцій зовнішньої реклами» по вул. Грабовського (н.с.) - вул. Коперника, вул. Грабовського, 11 м.№1 на інженерній споруді, вул. Грабовського, 11 м.№2, м.№3 просто неба, пропонується добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію до 29 жовтня 2014 року, про що повідомити КП "Адміністративно-технічне управління" з долученням світлини місця демонтажу. В протилежному випадку КП "Адміністративно-технічне управління" здійснить демонтаж конструкції після 29 жовтня 2014 року.

Позивач вважає, що такі дії та бездіяльність відповідачів стосовно не продовження Дозволів порушують права ПАТ "ВіЕс Банк" як власника рекламо носіїв, розміщених згідно з Дозволами.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року №929 «Про внесення об'єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України» включено до Переліку об'єктів культурної спадщини національного значення, які вносяться до Державного реєстру нерухомих памяток України, ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг-328» у м. Львові на вул. Грабовського, 11, оскільки такий є памяткою історії, архітектури, містобудування, охоронний номер 130026-Н.

Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 р. № 1805-III (із змінами та доповненнями) регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

В силу п.17 ч.2 ст.5 вищевказаного Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: надання дозволів на проведення робіт на памятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Відповідно до ст.6-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

В силу ч.3 ст.32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

В контексті вищевикладених норм Закону судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ПАТ "ВіЕс Банк" не отримав погодження на встановлення рекламоносія у центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що орган місцевого самоврядування не вправі виконувати повноваження вищестоящого органу, у такому випадку, надання дозволу на встановлення реклами на пам'ятці національного значення без погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, трактуватиметься, як перевищення службових повноважень органом місцевого самоврядування.

Колегією суддів встановлено, що дозволи на розміщення реклами на вул. Грабовського, 11 були видані ВАТ «ФОЛЬКСБАНК», проте позов поданий до суду ПАТ "ВіЕс Банк". При цьому, позивачем не надано на розгляд суду належних доказів переоформлення в місячний термін дозволу на розміщення реклами на вищевказаних об'єктах на нового власника (користувача), як це передбачено Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затвердженими рішенням ЛМР №569 від 21 травня 2010 року.

В силу ст.16 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 270/96-ВР та п.3 Типових Правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2003 року № 2067, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджені рішенням ЛМР №569 від 21 травня 2010 року (далі-Правила) розроблені відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україн"", "Про рекламу", "Про охорону культурної спадщини", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, рішення виконавчого комітету від 20.07.2007 № 485 "Про затвердження Концепції зовнішньої реклами в м.Львові" і регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у м.Львові, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами. Розміщення рекламних засобів з порушенням вимог та порядку цих Правил забороняється.

Відповідно до п.1.2 Правил, дія цих Правил поширюється на всю територію м.Львова, на всі підприємства, установи та організації, незалежно від форми власності та відомчої належності, а також на фізичних осіб, які здійснюють діяльність у сфері зовнішньої реклами у м.Львові. Правила є обов'язковими для виконання всіма учасниками рекламної діяльності.

Згідно п.2.1 Правил, самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Розділом 8 Правил передбачено, що самовільно встановлені рекламні засоби підлягають демонтажу. Демонтаж таких конструкцій здійснює оператор ( в даному випадку КП "Адміністративно-технічне управління") на підставі наказу органу місцевого самоврядування, якщо рекламо розповсюджувач не демонтував конструкцію добровільно.

Так, враховуючи вищевикладені правові норми, наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, що беруть участь у справі, колегією суддів встановлено, що : ПАТ "ВіЕс Банк" не отримав погодження на встановлення рекламоносія у центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини; дозвіл на розміщення реклами, виданий органом місцевого самоврядування, який є єдиною підставою для встановлення рекламоносія, у ПАТ "ВіЕс Банк" відсутній (такий дозвіл було надано ВАТ «Фольксбанк» та не переоформлено у встановленому законодавством порядку на позивача); наказ про Демонтаж винесений на підставі та у відповідності до Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "ВіЕс Банк", оскільки такі є безпідставними та необґрунтованими, не підтвердженими наявними у справі матеріалами. При цьому суд правомірно керувався ч.4 ст. 118 КАС України скасувавши заходи забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 24.12.2015 р. по справі № 461/12959/14-а, 2а/461/78/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 12.04.2016 року.