Справа № 209/4279/15-а
Суддя: Решетник Т. О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4279/15-а
Провадження № 2-а/209/21/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

при секретарі Петропольській М.О .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпродзержинську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС-2, прапорщика міліції Сухонос Олександра Володимировича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та, уточнивши свої позовні вимоги, просить: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 30.08.2015 року серії ПС2 № 542723 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з Державного бюджету суму понесених ним витрат на правову допомогу у розмірі 960,00 грн., що пов'язані із судовим розглядом справи.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що постановою від 30.08.2015 року серії ПС2 № 542723, складеною інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 роти ДПС ДАІ УМВС України в Полтавській області прапорщиком міліції Сухоносом О.В., його було необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини першої статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Відповідно до мотивувальної частини цієї постанови його звинувачено у порушенні Правил дорожнього руху, що виявилось у невиконанні вимог дорожнього знаку 3.41 "Стоп-Контроль". Вважає зазначену постанову безпідставною, необґрунтованою та такою, що винесена без дотримання вимог статей 245, 249, 252, 258, 268, 276, 278, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже протиправною, та такою, що підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що він має посвідчення водія: серія НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорій А, В, та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу керує транспортним засобом - автомобілем Hyundai Ассеnt, д/н НОМЕР_2, що належить йому на праві приватної власності. 30 серпня 2015 року він прямував з м. Дніпродзержинська до м. Києва. Близько 16 год. 20 хв. на 109 кілометрі дороги Р-52 Дніпропетровськ-Решетилівка автомобіль, яким він керував, був зупинений інспектором ДПС. Підійшовши до автомобіля, інспектор зажадав отримати від нього водійські документи, та документи на реєстрацію транспортного засобу. Інспектор не назвав своє прізвище, ім'я, та по-батькові та не повідомив йому причини зупинення транспортного засобу. На вимогу співробітника міліції він передав йому посвідчення водія, талон до посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також поліс № АІ 2976864 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (термін дії з 31.08.2014 по 30.08.2015). Оглянувши на місці передані документи, відповідач повідомив, що поліс страхування вичерпав свій термін дії, та не дає йому права керувати на сьогоднішній день транспортним засобом. У зв'язку з необхідністю розв'язання виниклого непорозуміння, він передав інспектору поліс № АІ 8563093 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу (термін дії з 31.08.2014 р. по 30.08.2015 р.). З'ясувавши, що він, як учасник дорожнього руху, має всі необхідні документи, відповідач, звернувся до нього в зневажливій манері та повідомив, що на його думку, він не здійснив зупинення транспортного засобу па вимогу знаку "Стоп-Контроль". У відповідь на висловлене інспектором Сухонос О.В. припущення він зауважив, що здійснюючи рух автошляхом він заздалегідь побачив заборонні знаки обмеження швидкості, а також знак "Стоп-Контроль", та чітко виконав їх приписи. Водночас, у зв'язку з виконанням вимог знаків обмеження швидкості він впритул наблизився до габаритного вантажного автомобіля, який вже зупинився на знак "стоп" та рухався далі в напрямку посту ДПС та виконав зупинення власного транспортного засобу чітко перед знаком "Стоп-Контроль", проте інспектор ймовірно буй позбавлений можливості побачити та оцінити його дії через ускладненість огляду ділянки руху, на якій розміщено дорожній знак, яка пов'язана з знаходженням вантажівки безпосередньо перед його авто. Відповідач відхилив його зауваження та з вилученими у нього документами направився у бік стаціонарного посту ДПС з метою складання протоколу про адміністративне порушення. Приблизно через 20 хвилин прапорщик міліції Сухонос О.В. повернувся, віддав йому документи та вручив для заповнення та ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення серія ЛП1 № 137435, а також оскаржувану постанову. Вважає дії представника влади непрофесійними, а складені протокол та постанову такими, що винесені з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - інспектор ДПС взводу ДПС-2, прапорщик міліції Сухонос О.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував.

Відповідно ч. 4 ст. 122, ч. 4 ст. 128 КАС України суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 30.08.2015 року інспектором ДПС взводу ДПС-2, прапорщика міліції Сухонос О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 137435, відповідно до якого 30.08.2015 року о 16.20 год. на 109 кілометрі автодороги Р-52, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Hyundai Ассеnt д/н НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.13).

На підставі даного протоколу інспектором ДПС взводу ДПС-2, прапорщиком міліції Сухонос О.В. було винесено постанову серії ПС2 № 542723 від 30.08.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.12).

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 122 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015 р.) встановлено відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Вказані порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього

руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, з урахуванням положення статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, що є підставою для її скасування.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Чинне законодавство передбачає певний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, якого повинен дотримуватися колегіальний орган чи посадова особа, яка розглядає справу.

Розглянувши справу одразу ж після складення протоколу, відповідач позбавив позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Також не було дотримано порядку, встановленого ст. 279 КУпАП.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржувану постанову серії ПС2 № 542723 від 30.08.2015 року, відповідач діяв не у спосіб, що передбачений законами України (не дотримано порядку, встановленого ст. 279 КУпАП), без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення (розглянувши справу одразу ж після складення протоколу, відповідач позбавив позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, і, як наслідок, довести відсутність в своїх діях адміністративного правопорушення).

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог в частині визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС2 № 542723 від 30.08.2015 року.

З огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Відповідно до ч. 4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розгляду справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався за правовою допомогою до адвоката Панченко Т.А., в підтвердження витрат надав до суду договір № 52 про надання правової допомоги від 07.09.2015 року, додаткову угоду № 1 від 07.09.2015 р. до договору від 07.09.2015 року № 52 про надання правової допомоги, акти прийняття-передачі наданих послуг до договору з переліком наданих послуг, кількості витраченого часу та вартості наданих послуг, товарні чеки про сплату послуг на загальну суму 960,00 грн.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу, зазначений в договорі № 52 про надання правової допомоги від 07.09.2015 року, який укладено між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Панченко Т.А. відповідає вимогам, встановленим ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

За таких обставин, суд погоджується з розрахунком витрат, понесених позивачем у зв'язку із наданням останньому правової допомоги по справі, який складено з урахуванням загального обсягу часу, витраченого на правову допомогу, в межах граничних розмірів, у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 960,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-9, 11, 69, 71, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС-2, прапорщика міліції Сухонос Олександра Володимировича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС взводу ДПС-2, прапорщика міліції Сухонос Олександра Володимировича від 30.08.2015 року серії ПС2 № 542723 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму витрат на правову допомогу в розмірі 960,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Решетник