Справа № 756/11405/13-а (2а/756/6/14)
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"30" березня 2016 р. м. Київ К/800/51378/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, треті особи - Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, КП «Житлосервіс «Куренівка» про визнання рішень недійсними, за касаційною скаргою Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати недійсними:

рішення Оболонської районної у місті Києві ради № 13/11 від 13.03.2008 «Про погодження переліку будинків комунальної власності територіальної громади Оболонського району міста Києва, які підлягають реконструкції за залучені кошти» в частині включення будинку АДРЕСА_1 до переліку будинків, які підлягають реконструкції;

рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 «Про відселення громадян з будинків по вулиці Полупанова в Мінському районі та переведення їх в нежилі» в частині переведення будинку АДРЕСА_1 з жилого фонду в нежилий.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року прийнято відмову представника позивача від частини позовних вимог про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 в частині переведення будинку АДРЕСА_1 з жилого фонду в нежилий. Закрито провадження у справі у цій частині позовних вимог.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним рішення Оболонської районної у місті ради № 13/11 від 13.03.2008 в частині включення будинку АДРЕСА_1 до переліку будинків, які підлягають реконструкції. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 в частині переведення будинку АДРЕСА_1 з жилого фонду в нежилий.

У касаційній скарзі Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Позов у цій справі пред'явлено в інтересах позивача ОСОБА_4 його представником - адвокатом Багрій І.О.

Відповідно до частин 1, 5 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін.

Частиною 5 статті 106 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Між тим, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує повноваження представника на пред'явлення адміністративного позову. В матеріалах справи наявний лише ордер адвоката та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 8, 9). Витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій не надавався, в матеріалах справи він відсутній.

Позов заявлено до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та до Київської міської державної адміністрації.

В той час, предметом спору у справі є, зокрема, рішення № 13/11 від 13.03.2008, прийняте Оболонською районною у місті Києві радою.

12 лютого 2014 року представником позивача до суду подані заяви (а.с. 70, 71) про: відмову від позовних вимог, заявлених до Київської міської державної адміністрації; заміну відповідача - з Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на Київську міську раду; залучення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у справі в якості третьої особи.

Відповідно до частини 2 статті 59 КАС України представник, який бере участь в адміністративному процесі на основі договору, має право повністю або частково відмовитися від адміністративного позову, визнати адміністративний позов, змінити адміністративний позов, досягнути примирення, передати повноваження представника іншій особі (передоручення), оскаржити судове рішення, якщо право на вчинення кожної із цих дій спеціально обумовлене у виданій йому довіреності.

Проте, в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує повноваження представника на вчинення вказаних процесуальних дій. Позивач в судовому засіданні був відсутній.

Ухвалою від 12 лютого 2014 року суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 «Про відселення громадян з будинків по вулиці Полупанова в Мінському районі та переведення їх в нежилі» в частині переведення будинку АДРЕСА_1 з жилого фонду в нежилий.

Незважаючи на це, оспорюванню постановою від 13 березня 2014 року позов задоволено і в цій частині.

При цьому, судом також не звернуто увагу на копію доданого до позовної заяви рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2004 року (а.с. 30-31), яким рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 «Про відселення громадян з будинків по вулиці Полупанова в Мінському районі та переведення їх в нежилі» в частині переведення будинку АДРЕСА_1 з жилого фонду в нежилий вже було визнано недійсним.

Вказаний документ судом не досліджувався і висновки з цього приводу у судовому рішенні відсутні.

Частиною 1 статті 52 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Проте, заміна відповідача відповідно до вказаних положень проведена не була, процесуальне рішення з цього приводу судом не приймалось. Оболонська районна у місті Києві рада, рішення якої є предметом спору, до участі у справі не залучалась.

Судом апеляційної інстанції вказані недоліки не усунені.

Що стосується строку звернення до суду із цим позовом, суди визнали його не пропущеним посилаючись на те, що позивач про порушення своїх прав дізнався з листа Оболонської районної у місті Києві ради № 04-11/8642-1319 від 02.04.2013.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що ним проінформовано представника позивача про переведення рішенням Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 будинку по вулиці Полупанова,15, у нежитловий.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання судів на вказану обставину як поважну для поновлення строку звернення до суду, оскільки предметом спору у справі були лише позовні вимоги щодо рішення Оболонської районної у місті Києві ради № 13/11 від 13.03.2008, про існування якого позивачеві було відомо із листів відповідача № А/ОП-113 від 28.03.2012 та № Б-1357 від 10.07.2012, які до того ж були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України, у редакції на час спірних правовідносин, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина 1 статті 100 КАС України).

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного суду України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За нормами статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З врахуванням того, що у справі необхідно досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені у судових рішеннях, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законні і обґрунтовані рішення

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2014 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: