Справа № 803/2724/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 р. Справа № 876/11388/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Іщук Л. П., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною відмови у визнанні заявленої митної вартості, визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000018/2 від 02 березня 2015 року, визнання протиправною відмову Волинської митниці ДФС згідно листа № 3448/03-70-05-01 від 25 травня 2015 року у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару та скасуванні рішення про коригування митної вартості товару, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00026 від 02 березня 2015 року (з урахуванням заяв про зміну та уточнення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що усі законні вимоги митного органу були виконані, а подані додаткові документи та відомості підтверджують заявлену митну вартість спірного товару та безпідставно не взяті до уваги митним органом. Відповідач не зміг аргументовано довести, що декларантом було заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товару або було невірно визначено митну вартість товару, тому заявлена декларантом митна вартість спірного товару повинна була бути визнана автоматично.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Волинської митниці ДФС згідно з листом від 25 травня 2015 року № 3448/03-70-05-01 у визнанні заявленої у митній декларації від 02 березня 2015 року № 205070000/2015/008071 митної вартості товару. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 02 березня 2015 року № 205000011/2015/000018/2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Волинською митницею ДФС, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 02 березня 2015 року СПД-ФО ОСОБА_1 було подано на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС для митного оформлення партію товару «морожена печінка свиняча» вагою нетто 21018 кг, за ціною 0,21 євро/кг, на загальну суму 4413,78 євро, що надійшов згідно контракту купівлі-продажу № 32/2015/NL від 23 лютого 2015 року, укладеного із компанією «Vion Food International» (Нідерланди) та інвойсу № 541500518 від 26 лютого 2015 року.

Для митного оформлення на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС були подані такі документи: контракт № 32/2015/NL від 23.02.2015 року, рахунок-фактура (інвойс) № від 26.02.2015 року, ВМД № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року, декларація митної вартості ДМВ-1 № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 115569 від 26.02.2015 року, сертифікат про походження товару № 11530997 від 26.02.2015 року, сертифікат якості від 26.02.2015 року, ветеринарне свідоцтво ЄРД-00 № 084372 від 02.03.2015 року, експортна декларація № MRN15NLFFE8 від 26.02.2015 року, інші документи, перелічені в графі 44 ВМД (а. с. 9-19). В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року позивачем було вказано митну вартість у розмірі 165178,86 грн., визначену за ціною контракту (а. с. 9). Розрахована митна вартість за ціною контракту із врахуванням витрат на транспортування, як зазначено в ДМВ № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року, склала 165178,86 грн. або 5257,20 євро (138678,86 грн., ціна товару + 26500,00 грн., витрати на транспортування) (а. с. 11).

У графі «Для відміток митного органу» вищезазначеної ДМВ митний орган вказав, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статті 53 МК України необхідно подати документи: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені експертними організаціями; розрахунок ціни (калькуляція); банківські платіжні документи про оплату товарів і транспортних послуг (а. с. 10 зворот). Представник декларанта ознайомився із даним записом та у ДМВ зазначив, що буде приймати рішення на підставі положень МК України, на даний час документи надати не може, а також зазначив прохання випустити товар у вільний обіг (а. с. 10 зворот).

02 березня 2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00026. У картці відмови зазначено, що м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України. Рішення про визначення митної вартості товару № 205000011/2015/000018/2 прийнято 02.03.2015 року. У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості № 205000011/2015/000018/2 від 02.03.2015 року (а. с. 61-62).

Митним органом також було прийнято рішення про коригування митної вартості № 205000011/2015/000018/2 від 02.03.2015 року. Згідно графи 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість вищезазначеного товару за ціною 0,7069 євро за 1 кг. У графі 33 рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, за методом обраним декларантом, а саме не всі подані документи для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 МК України (а. с. 8).

03 березня 2015 року позивачем було подано нову ВМД № 205070000/2015/008160 від 03.03.2015 року, у якій в графах 12 та 45 було вказано митну вартість товару 159745,49 грн., її визначення проводилося за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань грошової застави (а. с. 53-54).

Також встановлено, що 18 травня 2015 року позивачем на адресу митниці було направлено заяву № 123 з додатковими документами: завіреною копією висновку Волинської ТПП № В-208 від 27.03.2015 року; завіреною копією ветеринарного сертифікату на м'ясо свинини, призначене для імпорту експортоване в Україну № 100157171 від 26.02.2015 року; завіреною копією платіжного доручення № 1632 від 11.03.2015 року; завіреною копією SWIFT повідомлення № 1379TJ.88912UBGB від 11.03.2015 року; завіреною копію довідки про транспортні витрати від 28.02.2015 року; завіреною копією рахунку фактури № 3В-0000047 від 25.02.2015 року; завіреною копією акту здачі-прийняття робіт (послуг) № РН 0000040 від 03.03.2015 року; завіреною копією платіжного доручення № 743 від 26.03.2015 року (а. с. 21-32). У цьому листі-заяві позивач просила митний орган визнати заявлену нею митну вартість товару та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 205000011/2015/000018/2 від 02.03.2015 року. У своїй заяві позивач, крім того, просила митний орган у разі незадоволення зазначених вище вимог в рамках обміну інформацією в процедурі консультацій надати для ознайомлення ВМД № 100260002/5/169910 від 17.02.2015 року та № 209120000/5/806575 від 23.02.2015 року, про які йдеться у графі 33 вищезазначеного рішення про коригування або надати витяг із цінової бази ЄАІС ДМСУ із відомостями, які були внесені доданих декларацій; надати пояснення чому за ВМД № 100260002/5/169910 від 17.02.2015 року та № 209120000/5/806575 від 23.02.2015 року не можна було визначити митну вартість товару із застосування методів визначення митної вартості 2а (стаття 59 МК України) або 2б (стаття 60 МК України); пояснити чи було встановлено митним органом взаємозв'язок між покупцем товару позивачем та продавцем компанією «Vion Food International» (Нідерланди) та обґрунтувати наявність впливу такого взаємозв'язку на ціну товару; обґрунтувати, із посиланням на відповідні положення статті 53 МК України, правомірність витребування від декларанта розрахунку ціни; надати пояснення, чому митний орган у графі 33 вищезазначеного рішення про коригування митної вартості дійшов висновку про відмову декларанта у поданні додаткових документів, чи була у письмовій формі зафіксована відмова декларанта у поданні додаткових документів; надати пояснення з яких саме підстав митний орган відмовив позивачу у здійсненні митного оформлення товару за МД № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року; надати примірник картки відмови, на підставі якої позивачу було відмовлено у здійсненні митного оформлення товару за МД № 205070000/2015/008071 від 02.03.2015 року (а. с. 21-23).

Волинська митниця ДФС у відповідь на вищезазначену заяву направила позивачу лист № 3448/03-70-05-01 від 25.05.2015 року, у пункті 1 якого митний орган зазначив, що митницею були розглянуті вищезазначені документи, надані на підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому, що стосується додатково наданих документів, то митний орган вказав, що висновок Волинської ТПП містить відомості про поживні властивості печінки, впевнитись, яким чином проводилось маркетингове дослідження та вивчались пропозиції ринку згідно висновку, немає можливості, оскільки жодних додатків чи підтверджень до висновку не надано. Митний орган також повідомив, що при проведенні контролю заявленої декларантом митної вартості товару митницями не застосовуються ціни внутрішнього ринку та товарів внутрішнього походження (а. с. 33-36).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Статтею 53 МК України передбачено перелік документів, які подаються декларантом та підтверджують заявлену митну вартість товарів.

Частинами першою та третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із частиною шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, сьомої дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару «морожена печінка свиняча».

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2015/008071 від 02 березня 2015 року та ДМВ № 205070000/2015/008071 від 02 березня 2015 року позивачем було вказано митну вартість, розраховану за ціною контракту із врахуванням витрат на транспортування, яка склала 165178,86 грн. або 5257,20 євро (138678,86 грн., ціна товару + 26500,00 грн., витрати на транспортування) (а. с. 9, 11).

Проте, митний орган вказав, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статті 53 МК України необхідно подати: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи про оплату товару та транспортних послуг; розрахунок ціни (калькуляцію) (а. с. 10 зворот).

Встановлено, що заявою від 18 травня 2015 року № 123 позивачем, в межах строків, визначених статтею 55 МК України, були надані органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, відповідачем відмовлено у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно було відмовлено у визнанні заявленої митної вартості товару, з огляду на наступне.

Зокрема, вимога митного органу про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару була виконання позивачем шляхом подання висновку експерта Волинської ТПП № В-208 від 27 березня 2015 року (а. с. 24).

Як вбачається із пункту 3 вказаного висновку, завданням експертизи було встановити якісні характеристики та контрактну вартість товару, а саме печінки свинячої замороженої та замороженого свинячого сала шийного без шкіри, які ввозяться в Україну згідно контракту № 32/2015/NL від 23.02.2015 року, укладеного із компанією «Vion Food International» (Нідерланди). В результаті маркетингового дослідження з вивченням пропозицій ринку по продажу печінки свинячої замороженої та замороженого свинячого сала шийного без шкіри та на підставі інформації з інтернет-сайтів про комерційні пропозиції підприємств, які займаються реалізацією аналогічного товару на території України експертом встановлено, що вартість, зазначена в інвойсах, станом на 27.03.2015 року може відповідати рівню цін, який панує на ринку по продажу субпродуктів свинячих, та складає 0,21 євро за 1 кг по продажу печінки свинячої замороженої. Вартість товару вказана без врахування податків, зборів, інших обов'язкових платежів, які стягуються при ввезенні на територію України, при визначенні вартості експертом враховувалися транспортні витрати (а. с. 24).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати» торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України. З цього слідує, що проведені на замовлення українських підприємців експертні висновки торгово-промислових палат є обов'язковими для застосування на всій території України, в зв'язку з чим суд не бере до уваги твердження апелянта про те, вказаний висновок для суду не є обов'язковим.

Крім того, вимога митного органу надати банківські платіжні документи про оплату товару та транспортних послуг, розрахунок ціни (калькуляцію) також була виконана позивачем шляхом подання заяви від 18.05.2015 року № 123 з відповідними додатками: завіреною копією платіжного доручення № 1632 від 11.03.2015 року; завіреною копією SWIFT повідомлення № 1379TJ.88912UBGB від 11.03.2015 року; завіреною копію довідки про транспортні витрати від 28.02.2015 року; завіреною копією рахунку фактури № 3В-0000047 від 25.02.2015 року; завіреною копією акту здачі-прийняття робіт (послуг) № РН 0000040 від 03.03.2015 року; завіреною копією платіжного доручення № 743 від 26.03.2015 року (а. с. 21, 27-32).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем шляхом подання заяви від 18.05.2015 року № 123 та додаткових документів до неї підтверджено заявлену митну вартість товару «морожена печінка свиняча», відтак, відповідач протиправно відмовив позивачу у визнанні заявленої митної вартості товару.

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00026 від 02 березня 2015 року судом першої інстанції вірно залишено без задоволення з огляду на таке.

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідачем, у відповідності до вимог частини третьої статті 53 МК України, правомірно вимагалося від декларанта подати додаткові документи у зв'язку із виявленням розбіжностей щодо ціни товару, зазначеній в експортній декларації та інвойсі, та щодо ваги товару, проте, такі документи не були подані. Крім того, суд дійшов висновку про підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару саме в порядку частини восьмої статті 55 МК України, тобто, шляхом подання протягом 80 днів з дня випуску товару додаткових документів.

Частиною дев'ятою статті 55 МК України передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості. З цього слідує, що у разі надання в порядку частини восьмої статті 55 МК України декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів не передбачено.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2015 року в справі № 803/2724/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Л. П. Іщук

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 11 квітня 2016 року.