Справа № 826/25285/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ІНТЕРГАЛ-БУД”

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Будівельна Фірма Плюс”

треті особи

1. Товариство з обмеженою відповідальністю “Максимум”

2. Товариство з обмеженою відповідальністю “ПБФ ГРУП”

про

застосування заходів реагування

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі по тексту – позивач, ГУ ДСНС України у місті Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ІНТЕРГАЛ-БУД” (далі по тексту - відповідач 1, ТОВ “БК “Інтергал-Буд”) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Будівельна Фірма Плюс” (далі по тексту - відповідач 2, ТОВ “Перша Будівельна Фірма Плюс”), в якому просить застосувати до відповідачів заходи реагування у вигляді повного зупинення будівництва будинків №9 та №10 та експлуатації житлових будинків №7 та №8 ІІІ черги будівництва комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: вул. Воскресенська, 7 у Дніпровському районі міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року залучено до участі в адміністративній справі Товариство з обмеженою відповідальністю “ПБФ ГРУП” в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

В судовому засіданні 10 березня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача 1 та відповідача 2 проти задоволення позовних вимог заперечили; за спільним клопотанням сторін суд ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ГУ ДСНС України у місті Києві у період з 19 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року проведено планову перевірку ТОВ “БК “Інтергал-Буд”, за результатами якої складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 30 жовтня 2015 року №409 (далі по тексту – акт перевірки).

Перевіркою виявлено наступні порушення вимог законодавства:

- пункту 1.6 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1714 (далі по тексту – Правила) – з’єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів і кабелів в підсобних приміщеннях, будівлях, спорудах та на території будівельного майданчику не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

- пунктів 4.2 та 4.3 Розділу 7 Правил – не встановлено на території об’єкту, що споруджується, відповідних режимів (місць) для паління, проведення вогневих та інших пожежонебезпечних робіт, порядок прибирання, вивезення, утилізації горючих будівельних відходів;

- пункту 4.10 Розділу 7 Правил - до окремих будівель (споруд) розташованих на території, та тих що будуються на території будівельного майданчику не забезпечений вільний під’їзд;

- пункту8 Розділу 2 Правил - приміщення та територія будівельного майданчику не забезпечені знаками безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76 “ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности” та ДСТУ 130 6309:2007 “Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форми та колір”;

- пункту 21 Розділу 2 Правил, пункту 4.21 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення”, пункту 5 статті 10 Закону України “Про будівельні норми”, статей 7, 8 Закону України “Про архітектурну діяльність”, статті 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” - у житлових будинках ІІІ-І черги будівництва №№ 8, 9, 10 у підвальних приміщеннях влаштовано комори (нежитлові приміщення) всупереч проектним рішення погодженим в установленому законодавством порядку;

- пункту 21 Розділу 2 Правил, пункту 5 статті 10 Закону України “Про будівельні норми”, статей 7, 8 Закону України “Про архітектурну діяльність”, стаття 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” - у житловому будинку № 7 не виконані компенсаційні заходи передбачені проектними рішеннями, які погоджені в установленому законодавством порядку, щодо здійснення відхилень від вимог будівельних норм (допускається перевищення площі поверху більше 500 м без влаштування другої незадимлюваної сходової клітки);

- пункту 2.2. Розділу 5 Правил, пункту 8.13 ДБНВ.2.5- 64:2012 “Внутрішній водопровід та каналізація” - у житлових будинках №№ 7, 8 пожежні кран-комплекти внутрішнього протипожежного водопроводу не укомплектовані згідно норм належності пожежними рукавами, перекривними стволами та вогнегасниками;

- пункту 2.2 Розділу 5 Правил, пункту 8.13 ДБН В.2.5- 64:2012 “Внутрішній водопровід та каналізація”, пункту 4.26 ДБН В.2.2- 15-2005 – у житлових будинках №№ 7, 8 в пожежних кран-комплектах внутрішнього протипожежного водопроводу не встановлено датчики положення пожежного крана, а також пожежного кран - комплекту діаметром 25 мм, виконаного та укомплектованого відповідно до ДСТУ 4401-1;

- пункту 2.2. Розділу 5 Правил, пункту 8.14 ДБН В.2.5- 64:2012 “Внутрішній водопровід та каналізаці” - у житлових будинках №№ 7, 8 системи протипожежного водопроводу не мають виведених назовні пожежних патрубків із з’єднувальними головками діаметром 80 мм для приєднання рукавів та подачі води від пересувної пожежної техніки з установкою в будинках зворотних клапанів і запірної арматури, яка повинна мати можливість відкривання ззовні;

- пункту 2.2. Розділу 5 Правил, пункту 8.3 ДБН В.2.5- 64:2012 “Внутрішній водопровід та каналізація”, пункту 4.27 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення” - у житлових будинках №№ 7, 8 в квартирах не влаштовано внутрішньоквартирних пожежних кран-комплектів, приєднаних до мережі господарсько-питного водопроводу будинку та обладнаних котушками з пожежними рукавами завдовжки 15 м. діаметром 19 (або 25,33) мм із розпилювачами, що забезпечують можливість подання води у будь-яку точку квартири з урахуванням струменя води 3 м;

- пунктів 2.23 та 2.37 Розділу 3 Правил, пункту 4.21 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення” - у житлових будинках №№ 7, 8 двері сходових кліток не обладнані пристроєм для самозачинення й ущільненнями в притулах;

- підпункту 2.3 пункту 2 Розділу 3 Правил, пункту 5.9 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення”, пункту 2.14 ДБНВ.1.1- 7-2002, пунктів 5.2, 5.3 ДСТУ-Н Б В.2.2-38:2013 “Настанова з улаштування пожежних ліфтів в будинках та спорудах” - у житлових будинках №№ 7, 8 не влаштовано протипожежних дверей 2-го типу в протипожежних тамбур-шлюзах 1-го типу при ліфтових холах, у тому числі пожежного ліфта;

- підпункту 2.3 пункту 2 Розділу 3 Правил, пункту 2.63 ДБН В.2.2-15-2005, пунктів 2.14, 4.28, 4.30 ДБН В. 1.1-7- 2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва ” - у житлових будинках №№ 7, 8 не влаштовано протипожежних дверей 2-го типу в приміщеннях відділення ліфтів, вентиляційних камер, електрощитових, комор горючих матеріалів, каналах, ніш для прокладання комунікацій, а також при виходах з технічних поверхів та виходів на покрівлю;

- підпункту 2.4 пункту 2 Розділу 3 Правил, пункту 4.18 ДБН В.1.1.7-2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва” - у житлових будинках №№ 7, 8 межа вогнестійкості проходок електричних кабелів та інженерного обладнання будинків (водопровідних, каналізаційних труб і т. ін.) через огороджувальні конструкції з нормованою межею вогнестійкості або через протипожежні перешкоди не влаштована не менше ніж нормована межа вогнестійкості цієї огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди за ознакою ЕІ;

- підпунктів 1.1, 1.2, 1.4 пункту 1 Розділу 5 Правил, пункту 4.2.4 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення”, пункту 4.18 ДБН В.1.1.7-2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва”, пункту 10 статті 39 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України “Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів від 13 квітня 2011 року № 461 - у житловому будинку № 8 не завершено монтаж та не проведено пусконалагоджувальні роботи систем протипожежного захисту будинку;

- підпунктів 1.2, 1.4 пункту 1 Розділу 5 Правил – у житловому будинку № 7 сигнал про спрацювання систем протипожежного захисту не виведено на пульт централізованого пожежного спостереження пожежної охорони;

- підпунктів 1.1, 1.2., 1.4 пункту 1 Розділу 5 Правил, пункту 4.24 ДБН В.2.2-15-2005 “Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення” - у житловому будинку № 7 не здійснюється належне технічне обслуговування систем протипожежного захисту будинку;

- пункту 9 Розділу 2, пункту 4.22 Розділу 7 Правил, пункту 2.10 ДБН В.1.1-7-2002 “Пожежна безпека об’єктів будівництва” - не визначені шляхом проведення вогневих випробувань за ДСТУ Б.В. 1.1 -4 значення класів вогнестійкості будівельних конструкцій 111-ї черги (міжповерхових перекриттів, колон, огороджуючих стін, сходових площадок клітин та маршів, ліфтових шахт);

- пункту 9 Розділу 2, пункту 4.22 Розділу 7 Правил - встановлені вхідні двері у квартири в житлових будинках №№ 7, 8 не відповідають вимогам наданого сертифікату відповідності, у частині змінених замків, пристроїв для ущільнення, тощо;

- пункту 1.16 Розділу 4 Правил - електрощити, групові електрощити не захищені автономними системами пожежогасіння.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що більшість порушень, які виявлені під час перевірки та зазначені в акті, створюють реальну загрозу життю і здоров’ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві відповідачів, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

Відповідач 1 у письмовому запереченні проти позову зазначив, що порушення правил пожежної безпеки, які були виявлені позивачем під час проведення перевірки усунуто, окрім того, відповідачі на момент звернення до суду не мають жодного відношення до будинків №7 та №8 ІІІ черги будівництва зазначеного в акті перевірки житлового комплексу, оскільки будинки №7 та №8 введені в експлуатацію та передані на баланс житлово-експлуатаційній організації.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначив, що він є неналежним відповідачем, оскільки не є особою, яка здійснює експлуатацію житлових будинків №7 та №8 по вул. Воскресенська, 7 у Дніпровському районі, докази того, що саме відповідачем 2 не дотримано вимоги протипожежної безпеки, які зазначені у пунктах №№6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 акту перевірки, які стосуються будинків №7 та №8 по вул. Воскресенська, 7 у Дніпровському районі, відсутні. Окрім того, відповідач 2 зазначає, що порушення, зазначені позивачем у пунктах №1, 18, 20 акту перевірки визначені не чітко, без детального опису, з якого можна зрозуміти прив’язку порушення до конкретного елемента будівництва житлових будинків №9 та №10, будівництво здійснюється згідно із проектною документацією, яка пройшла необхідну експертизу, факти порушення правил пожежної безпеки під час будівництва чи реконструкції того чи іншого об’єкта можна встановити лише після закінчення таких робіт.

Третя особа 1 у письмовому запереченні проти позову зазначила, що не має жодного відношення до експлуатації житлових будинків №7 та №8 по вул. Воскресенській, 7, порушення під час будівництва будинків №9 та №10 частково не існували, а інші – усунуті повністю та не становили реальної загрози.

Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується з позовними вимогами ГУ ДСНС України у місті Києві, виходячи з наступних мотивів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов’язки та відповідальність суб’єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Частиною четвертою статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно абзацу першого частини п’ятої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною сьомою статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно пункту 6 вказаного Положення ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Частина перша статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб’єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як визначено згідно частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб’єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об’єктів або об’єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об’єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об’єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб’єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З наведених норм законодавства та обставин справи суд приходить до висновку, що зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельних, може здійснюватися лише по відношенню до суб’єкта, який здійснює виробництво, експлуатує будівлі, здійснює такі будівельно-монтажні роботи, і саме щодо здійснюваної діяльності якого виявлено порушення вимог законодавства, що можуть бути підставою для зупинення роботи підприємства.

При цьому, на думку суду, здійснення будівельних робіт або експлуатація будівель іншими особами, а не суб’єктом, відносно якого проведено перевірку, не є підставою для застосування до останнього заходів реагування.

Таким чином, у межах спірних правовідносин суду належить встановити, чи здійснюють відповідачі експлуатацію будівель №7 та №8 по вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі (далі по тексту – будівлі №7 та №8) та будівельні роботи стосовно будинків №9 та №10 по вул. Воскресенській, 7 (далі по тексту – будинки №9 та №10); ким здійснюються будівельно-монтажні роботи при будівництві будинків №9 та №10 та експлуатація будівель №7 та №8, щодо яких позивач просить вжити заходи реагування; та чи мали місце порушення вимог пожежної та техногенної безпеки.

Стосовно порушення вимог пожежної безпеки при здійсненні будівельно-монтажних робіт, які зазначені у акті перевірки відносно будинків №9 та №10, необхідно зазначити наступне.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що виконання усіх будівельно-монтажних робіт при будівництві будинків №9 та №10 здійснюється ТОВ “ПБФ ГРУП” на підставі договорів головного підряду на капітальне будівництво від 09 вересня 2015 року №ВГ090915 та від 26 серпня 2015 року №ВГ260815 відносно будівництва будинків №10 та №9 відповідно.

ТОВ “ПБФ ГРУП” не залучено до перевірки, на підставі якої складено акт перевірки, та відносно нього перевірка позивачем не проводилася.

Договорами головного підряду на капітальне будівництво від 09 вересня 2015 року №ВГ090915 та від 26 серпня 2015 року №ВГ260815 не передбачено виконання генеральним підрядником ТОВ “БК “Інтергал-Буд” будь-яких будівельно-монтажних робіт при будівництві будинків №9 та №10.

Відповідно до договору підряду від 20 серпня 2015 року №ВП200815 комплекс будівельно-монтажних робіт при будівництві будинків №9 та №10 здійснюється на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами ТОВ “Перша Будівельна Фірма Плюс”, яка виступає підрядником будівництва вищезазначених житлових будинків.

Відносно ТОВ “Перша Будівельна Фірма Плюс” перевірка не проводилася.

Доказів на підтвердження того, що будівельно-монтажні роботи при будівництві будинків №9 та №10, проводяться саме ТОВ “БК “Інтергал-Буд”, відносно якого проведено перевірку позивачем, матеріали справи не містять.

Стаття 10 Закону України “Про пожежну безпеку” встановлює, що виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після завершення будівництва або реконструкції, технічного переоснащення, технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативних актів з пожежної безпеки.

Забороняється будівництво, реконструкція, технічне переоснащення об’єктів виробничого та іншого призначення, впровадження нових технологій, випуск пожежонебезпечної продукції без попередньої експертизи (перевірки) проектної та іншої документації на відповідність нормативним актам з пожежної безпеки. Фінансування цих робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи.

Введення в експлуатацію нових і реконструйованих виробничих, жилих та інших об’єктів, впровадження нових технологій, передача у виробництво зразків нових пожежонебезпечних машин, механізмів, устаткування та продукції, оренда будь-яких приміщень без дозволу органів державного пожежного нагляду забороняються.

Проектні організації зобов’язані здійснювати авторський нагляд за дотриманням проектних рішень з пожежної безпеки при будівництві, реконструкції, технічному переоснащенні та експлуатації запроектованих ними об’єктів.

Експертиза проектів щодо пожежної безпеки та видача дозволу на початок роботи підприємства здійснюється органами державного пожежного нагляду в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ці органи також беруть участь у прийнятті об’єктів в експлуатацію.

Враховуючи зазначені правові норми суд звертає увагу, що будівництво чи реконструкція будівель та споруд має здійснюватися за умови попередньої експертизи проектної та іншої документації на відповідність нормативним актам з пожежної безпеки; факти ж порушення правил пожежної безпеки під час будівництва чи реконструкції того чи іншого об’єкта можна встановити лише після закінчення таких робіт.

Згідно з експертним звітом від 17 вересня 2013 року №3-108-13-ЕП/КО та експертним звітом від 16 жовтня 2015 року №0592-2548-15/УЕБ проектна документація на будівництво вищезазначених будинків №9 та №10 розроблена зокрема із дотриманням вимог пожежної та техногенної безпеки.

Частина четверта статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об’єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначає частина п’ята Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта є дата реєстрації декларації про готовність об’єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б свідчили про закінчення виконання будівельних робіт при будівництві будинків №9 та №10 та прийняття в експлуатацію вищезазначених житлових будинків, а саме відповідних сертифікатів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання будівельних робіт при будівництві будинків №9 та №10 у повному обсязі на момент проведення перевірки та на момент вирішення спору, суд вважає, що висновки що порушення вимог пожежної безпеки, зафіксовані в акті перевірки та щодо яких позивач просить застосувати заходи реагування, є передчасними.

При цьому суд зазначає, що у разі виявлення аналогічних порушень після введення житлових будинків №9 та №10 в експлуатацію, позивач не позбавлений права повторно звернутись до адміністративного суду із відповідним позовом про застосування заходів реагування.

Стосовно порушення вимог пожежної безпеки при експлуатації будівель, які зазначені у акті перевірки відносно житлових будинків №7 та №8, необхідно зазначити наступне.

30 січня 2015 року вищезазначений будинок переданий на баланс житлово-експлуатаційній організації ТОВ “Інвестбудгаличина” на підставі договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку від 30 січня 2015 року №ВІ300115 та акту приймання-передачі житлового будинку з балансу на баланс від 30 січня 2015 року.

12 серпня 2015 року вищезазначений будинок переданий на баланс житлово-експлуатаційній організації ТОВ “Інвестбудгаличина” на підставі договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку від 12 серпня 2015 року №ВІ120815 та акту приймання-передачі житлового будинку з балансу на баланс від 12 серпня 2015 року.

Таким чином, судом встановлено, що експлуатацію будинків №7 та №8, які визначені у акті перевірки, здійснює ТОВ “Інвестбудгаличина”.

Доказів на підтвердження того, що експлуатацію вищезазначених будівель здійснюють відповідачі, в тому числі ТОВ “БК “Інтергал-Буд”, відносно якого проведено перевірку позивачем, матеріали справи не містять.

Отже, на думку суду, здійснення експлуатації будинків №7 та №8 іншими особами, а не суб’єктом, відносно якого проведено перевірку, не є підставою для застосування до останнього заходів реагування.

Окрім того, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що з наведених вище норм законодавства слідує, що виходячи із суті заходів реагування, застосування таких заходів, у тому числі повного або часткового зупинення будівельних робіт та/або експлуатації будівель, можливе за умови існування виявлених перевіркою порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

З приводу усунення порушень, які зазначені у акті перевірки третя особа 1 та відповідач 2 зверталися до позивача з проханням провести позапланову перевірку для фіксування усунення порушень, які зазначені у акті перевірки, що підтверджується листами від 26 січня 2016 року №26/01-1 та від 17 грудня 2015 року №73-П.

Доказів проведення позивачем позапланової перевірки на вимогу відповідачів до суду не надано.

Тикам чином, на момент вирішення спору відповідачі та треті особи усунули порушення вимог пожежної безпеки, у тому числі Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126, які зафіксовані в акті перевірки та стали підставою для звернення ГУ ДСНС України до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи банку.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, на думку суду, правові підстави для задоволення позовних вимог ГУ ДСНС України у місті Києві та застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення будівництва будинків №9 та №10 та експлуатації житлових будинків №7 та №8 ІІІ черги будівництва комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: вул. Воскресенська, 7 у Дніпровському районі міста Києва, за встановленими порушеннями, відсутні.

Оскільки позивачем у справі є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, згідно частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко