Справа № 2-а-1084/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1084/11
ПОСТАНОВА

іменем України

01.06.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Гуменній Ю.П. в у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахунку та виплати недоплаченої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахунку та виплати недоплаченої пенсії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» належить до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, є інвалідом другої групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. Він знаходиться на пенсійному обліку в ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області.

У відповідності до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ йому повинна виплачуватись по ІІ групі інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії пенсія у розмірі: державної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю для осіб, що відносяться до 1 категорії ІІ групи інвалідності 75 % мінімальної пенсії за віком.

Його право на дану виплату пенсії гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України. Тому він звернувся із заявою до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області про перерахунок основної та додаткової пенсії з січня 2009 року, та сплатити недоплачену суму, а також в подальшому пенсію нараховувати і виплачувати згідно вказаних норм закону. Але листом йому було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на постанову Кабінету міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою встановлено, що додаткова пенсія для інвалідів ІІ групи за шкоду, заподіяну здоровю виплачується у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Вважає дану відмову в перерахунку і виплаті недоплаченої пенсії безпідставною.

Для нього, як інваліда ІІ групи, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватись, виходячи з прожиткового мінімуму, мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в частині відмови у перерахунку основної та додаткової пенсії по інвалідності відповідно до статтей 50, 54, 67 Закону України № 796-ХІІ виходячи з розміру 8 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність; зобовязати ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності і виплатити недоплачену суму з березня 2007 року по лютий 2011 року, виходячи з розміру в 8 мінімальних пенсій за віком для осіб, що втратили працездатність; зобовязати ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок основної та додаткової пенсій за віком для осіб, що втратили працездатність у розмірі 75 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та в подальшому нараховувати і виплачувати основну та додаткову пенсію у випадку зміни прожиткового мінімуму відповідно до ст. 67 Закону № 796-ХІІ.

У травні 2011 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати неправомірними дії ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області в частині відмови у перерахунку основної та додаткової пенсії по інвалідності відповідно до статтей 50, 54, 67 Закону України № 796-ХІІ виходячи з розміру 8 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність; зобовязати Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності і виплатити недоплачену суму з серпня 2010 року по лютий 2011 року, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком для осіб, що втратили працездатність; зобовязати Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок основної та додаткової пенсії за віком для осіб, що втратили працездатність у розмірі 75 % прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність та в подальшому нараховувати і виплачувати основну та додаткову пенсію у випадку зміни прожиткового мінімуму відповідно до ст. 67 Закону № 796-ХІІ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області проти позову заперечував в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 80 % від грошового забезпечення, відповідно ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До пенсії позивачу виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що відноситься до І категорії, інваліда ІІ групи в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 405606 від 17 жовтня 2001 року, інвалід ІІ групи, захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

25 листопада 2010 року позивач ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою стосовно здійснення перерахунку йому пенсії відповідно до вимог ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом № 6632/К-01 від 27.12.2010 р. йому було відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до пп. 5 п. 2.2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року № 11-2, ОСОБА_3 відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку з цим Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області не має повноважень щодо призначення та виплати основної та державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону, оскільки такий обовязок покладений на районні, міські, районні у містах управління ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії призначаються одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону йому не призначалась.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив той факт, що позивач з відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач не звертався до ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області.

Відповідно до п.п. 5, п.п. 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 та зареєстрованого в Мінюсті України від 12.07.2002 за № 581/6869 ОСОБА_3 відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку з цим Головне ОСОБА_3 ПФУ в Київській області не має повноважень щодо призначення та виплати основної державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки такий обовязок покладений на районні, міські, районні у містах управління ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлюється, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Позивач отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу ОСОБА_1 не призначалася, а тому вимоги про проведення перерахунку пенсії є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивачу додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що відноситься до 1 категорії, інваліду 2-ї групи виплачується в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 2-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 15.02.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 15 серпня 2010 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 102, 162-163 КАС України, суддя,-

П О СТ А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області при нарахуванні та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю інваліду 2-ї групи ОСОБА_1, неправомірними.

Зобовязати Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 15 серпня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

У решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.