Справа № 760/2870/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/2870/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Українець В. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Дзекан В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Києві Киричка Олександра Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до інспектора ПП 3 роти 2 батальйону управління ПП у місті Києві Киричка О. М. про визнання протиправною та скасування постанови від 09.02.2016 р. серії ПСЗ № 052177 у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку з тим, що позивачем в порушення вимог ч. 3 ст. 106 КАС України не сплачено судовий збір за розгляд позовної заяви.

Крім того, зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам пункту 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, оскільки позивач зазначив у позовній заяві не точну адресу відповідача, а можливо відому.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін з наступних підстав.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, який набрав чинності 01.11.2011 року (далі - Закон № 3674).

В апеляційній скарзі позивач посилається на ст. 288 КУпАП України, відповідно до якої особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст. 1 Закону № 3674 судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Таким чином, сплата судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру регулюється виключно Законом № 3674.

Крім того, оцінку темпоральним колізіям норм права свого часу дав Конституційний Суд України у справі № 18/183-97, врегулювавши порядок їх застосування у рішенні від 03.10.1997 р. № 4-зп.

У вказаному рішенні Суд зазначив наступне: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача обов'язку зі сплати судового збору.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У вказаній нормі йдеться про самостійні вимоги, тобто такі, кожна з яких придатна повністю захистити порушене право позивача у випадку її задоволення, незалежно від задоволення інших заявлених вимог.

В той же час, з адміністративного позову вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, якій передує вимога про визнання цього рішення протиправним, позаяк, правомірність прийнятого рішення є перешкодою для його скасування.

За таких обставин, твердження суду першої інстанції про заявлення позивачем двох самостійних позовних вимог є помилковим, однак, у зв'язку з тим, що такий висновок до неправильності вирішення питання на стадії надання позивачу строку для усунення недоліків адміністративного позову не призвів, колегія суддів підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Щодо висновку суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви вимогам пункту 3 ч. 1 ст. 106 КАС України у зв'язку з тим, що позивач зазначив у позовній заяві не точну адресу відповідача, а можливо відому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за вимогами вказаної норми позивач повинен зазначити ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Києві Киричка Олександра Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.