Справа № 826/25603/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2016 року № 826/25603/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Факторинг»
до треті особиДержавного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Лещук А.О. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Позднякова Альбіна Миколаївна Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна
про зобов'язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Факторинг» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Лещук А.О., Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи Позднякова Альбіна Миколаївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, в якому просить суд:

- зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити певні дії, а саме, провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) на підставі Іпотечного договору від 08.04.2008, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. та зареєстрованого за номером 2478; Договору про відступлення права за договором іпотеки від 03.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. та зареєстрованого за номером 1877.

Під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідачі заперечили по суті заявлених позовних вимог, про що надали відповідні письмові заперечення, які наявні в матеріалах справи. Просили суд в позов відмовити, посилаючись при цьому на те, що позивач не оскаржує рішення про відмову в проведення державної реєстрації прав та обтяжень, а обраний позивачем спосіб захисту є втручанням в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень.

Треті особи в судове засідання не прибули. Про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертались.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

08 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та ТОВ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АРМА» укладено Кредитний договір № 33-14/11-08, згідно умов якого ОСОБА_5 наданий кредит у розмірі 700 000 (сімсот тисяч) доларів США під 14,00 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 07 квітня 2009 року.

08 квітня 2008 року в забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між ОСОБА_7 та ТОВ «КОМЕРЦЙНИЙ БАНК «АРМА» укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. та зареєстрований за номером 2478.

01.11.2011 року між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «РК ФАКТОР», правонаступником якого є ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ», за результатами проведення відкритих прилюдних біржових торгів, укладено біржову угоду - Договір купівлі-продажу №01471, відповідно до умов якого ТОВ «РК ФАКТОР» прийняв майнові права за кредитним договором № 33-14/11-08 від 08 квітня 2008 року.

03 жовтня 2012 року між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «РК ФАКТОР» укладено: 1) Договір факторингу № 9, відповідно до умов якого ТОВ КБ «АРМА» відступило ТОВ «РК «ФАКТОР» всі права вимоги за Кредитним договором № 33-14/11-08 від 08 квітня 2008 року; 2) Договір про відступлення права за договором іпотеки, яким забезпечено виконання зобов'язань за Кредитним договором № 33-14/11-08.

19 липня 2012 року Приморським районним судом міста ОСОБА_8 прийнято рішення у справі № 1522/15235/2012 за позовом ОСОБА_9 до ТОВ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АРМА», ОСОБА_10, третя особа: ОСОБА_5 про зобов'язання виконати умови договору, яким позовну заяву ОСОБА_9 задоволено - визнано недійсним Іпотечний договір від 08 квітня 2008 року, укладений між ТОВ «КОМЕРЦІЙНИМ БАНК «АРМА» та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., зареєстрований за № 2478. Скасовано та вилучено з державного реєстру записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна.

08 квітня 2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (яке знаходилось в іпотеці у ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ»), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований за номером 452.

13 грудня 2013 року між ОСОБА_9 та Поздняковою Альбіною Миколаївною укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (яке знаходилось в іпотеці у ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ»), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та зареєстрований за номером 2172.

Відсутність обтяжень іпотекою на нерухоме майно дало змогу здійснити двічі продаж нерухомого майна. Таким чином, власник нерухомого майно змінився двічі, предмет іпотеки перебуває у власності Позднякової Альбіни Миколаївни. Факт переходу права власності підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

19 січня 2015 року Апеляційним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ» задоволено - рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_8 від 19 липня 2012 року скасовано, в позовних вимогах ОСОБА_9 до ТОВ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АРМА», ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_5 про зобов'язання виконати умови договору відмовлено.

25 вересня 2015 року Позивач в особі адвоката ОСОБА_13 звернувся із запитом № 25/09-1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алли Борисівни щодо проведення державної реєстрації обтяжень іпотекою та забороною нерухомого майна, що перебуває в іпотеці у Позивача.

05 жовтня 2015 року Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. повідомила про неможливість реєстрації обтяжень іпотекою та забороною відчуження нерухомого майна, а також зазначила, що відповідно до чинного законодавства нотаріус не має права доступу до роботи з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, якщо вчинювана ним дія не пов'язана з вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

20 жовтня 2015 року Позивач подав до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) з відповідним пакетом документів.

11 листопада 2015 року Позивач отримав від Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Лещук Альони Олександрівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 жовтня 2015 року № 25470452.

Зі змісту Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень можна дійти висновку про те, що Відповідач-1 не вбачає жодних недоліків або невідповідностей у документах, поданих позивачем.

В свою чергу, як підставу для відмови у державній реєстрації, Відповідач-1 робить наступне посилання: «Згідно доданої заяви право заявлено щодо реєстрації обтяження, домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6, проте відповідно до поданого договору іпотеки, іпотекодавцем є ОСОБА_7. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав ОСОБА_14 є новим правонабувачем вищевказаного майна. Таким чином, заяву про державну реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке маймо за новим право набувачем».

Вбачаючи наявність підстав для зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити певні дії, а саме, провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до п.п.1, 2 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Як встановлено ч.4 ст.9 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державна реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до компетенції державного реєстратора, який приймає відповідне рішення за умови відповідності заявлених прав, поданої заяви та долучених до неї документів вимогам, встановленим законом.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження державного реєстратора щодо реєстрації іпотеки є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженої особи.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити певні дії, а саме, провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень розцінюється Окружним адміністративним судом м. Києва саме втручанням в дискреційні повноваження відповідача-1 та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що зобов'язання судом суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення або вчинити конкретну дію, зокрема з реєстрації прав власності та їх обтяжень за поданою позивачем заявою, виходить за межі компетенції суду та завдань адміністративного судочинства, може бути формою втручання у повноваження суб'єкта владних повноважень та підміною його юрисдикції.

При цьому, позивач не оскаржує правомірність самого рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Лещук Альони Олександрівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22 жовтня 2015 року № 25470452.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, внаслідок чого в позові слід відмовити.

Посилання позивача в позовній заяві на необґрунтованість та незаконність рішення державного реєстратора від 22 жовтня 2015 року № 25470452, як на підставу для задоволення позовних вимог, судом відхиляються, адже станом на дату вирішення даної справи рішення від 22 жовтня 2015 року № 25470452 є чинним та не скасованим, а суд позбавлений процесуальної можливості оцінювати таке рішення на предмет його відповідності вимогам ч.3 ст.2 КАС України, виходячи з меж заявлених позовних вимог.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Факторинг» - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційноїінстанціїпротягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук