Справа № 809/581/14
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 р. Справа № 876/865/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивача Майбороди Т.В., Григоришин В.Ю.,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 року у справі за позовом ПАТ «Укртрансгаз» в особі Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування пунктів припису,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укртрансгаз» в особі Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» 13.02.2014 року звернулося до суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування пунктів 1 і 2 припису №09-10-037/10-9 від 14.01.2014 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.08.2015 року касаційну скаргу ПАТ «Укртрансгаз» в особі Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» задоволено частково. Скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними і скасування пунктів 1 і 2 припису Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області від 14.01.2014 р. № 09-10-037/10-9, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті судові рішення залишено без змін.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в Долинському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» першим заступником начальника Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області Клим М.І. була проведена позапланова перевірка додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Перевірка проведена за дорученням Долинської міжрайпрокуратури від 19.12.2013 року № 98-4512 за зверненням депутата Долинської районної ради ОСОБА_3.

Результати перевірки відображені в акті перевірки від 14.01.2014 року, та винесеному на його основі припису за № 09-10-037/10-9 від 14.01.2014 року.

За результатами перевірки, на підставі наданих для перевірки документів, було встановлено порушення, позначені такими пунктами: 1) статті 16 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) і частини третьої статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» - в частині встановлення в пункті 4.3 колективного договору умови, що погіршує порівняно з чинним законодавством становище працівників, а саме: умови про те, що якщо працівникам, які працюють в структурних підрозділах, розташованих на території населених пунктів, що мають статус гірських, у колективному договорі встановлено місячні тарифні ставки (посадові оклади), розміри яких перевищують установлені в галузевій угоді більш ніж на 25%, такі тарифні ставки (посадові оклади) додатковому підвищенню не підлягають; 2) статті 100 КЗпП - в частині виплати інженеру-енергетику служби енерговодопостачання ОСОБА_3 посадового окладу без підвищення на 25%; 3) частини першої та другої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» - щодо несвоєчасної виплати заробітної плати.

Результати перевірки відображені в акті перевірки від 14.01.2014 року № 09-01-037/10 та приписі від 14.01.2014 року № 09-10-037/10-9 з вимогою усунути вказані три порушення, про що письмово поінформувати відповідача у строк до 14.02.2014 року.

Пільги громадянам, із статусом особи, що проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, на час виникнення спірних правовідносин, були визначені у статті 6 Закону України від 15.02.1995 року № 56/95-ВР «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Зокрема, частиною першою цієї статті визначено, що умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах» на підприємствах, в установах, організаціях та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 відсотків.

У разі коли підприємство, установа, організація розташовані за межами населеного пункту, якому надано статус гірського, але мають філії, представництва, відділення, інші відокремлені підрозділи і робочі місця в населених пунктах, що мають статус гірських, тарифні ставки та посадові оклади працівників, які постійно в них працюють, також підлягають підвищенню на 25 відсотків.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може здійснюватися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (частини перша, друга статті 95 КЗпП).

Згідно з частинами першою і третьою статті 96 КЗпП основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до частини другої статті 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород в силу частини третьої статті 97 КЗпП встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі статтею 16 КЗпП і частиною третьою статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Таким чином, оплата праці працівників підприємств, що розташовані на території населених пунктів, яким надано статус гірських, повинна визначатись з дотриманням норм і гарантій, передбачених трудовим законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, в тому числі з урахуванням встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року № 648 підвищення на 25% тарифних ставок і посадових окладів, встановлених генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Як встановлено судом, в період виникнення спірних правовідносин на працівників Долинського ЛВУМГ поширювались умови Галузевої угоди на 2012-2014 роки, укладеної між Міністерством енергетики і вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості, та Колективного договору на 2013-2015 роки, укладеного між ПАТ «Укртрансгаз» в особі Голови Правління (роботодавцем) та Радою Голів Профкомів ПАТ «Укртрансгаз» (від імені трудового колективу).

Згідно статті 97 КЗпП України та ч.1 ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Пунктом 2.20 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки передбачено, що мінімальний розмір тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва за місячну норму робочого часу встановлюється у розмірі не менше 135 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для робітників наскрізних та інших професій - у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом. У разі встановлення під час дії Угоди нового розміру мінімальної заробітної плати шрифт ставки /посадові оклади/, розраховані відповідно до п. 2.20 Угоди, в обов'язковому порядку підвищуються з часу набрання чинності Законом України, яким встановлено нову величину мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 4.3 Колективного договору ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на 2013-2015 роки місячні тарифні ставки (посадові оклади) працівників, які працюють в структурних підрозділах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, підвищуються на 25 відсотків. Якщо цим працівникам, відповідно до Колективного договору, встановлено місячні тарифні ставки (посадові оклади), розміри яких перевищують установлені в Галузевій угоді більш ніж на 25 відсотків, такі тарифні ставки (посадові оклади) додатковому підвищенню не підлягають.

У Додатку 2 до Колективного договору ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» визначені коефіцієнти співвідношень посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців до мінімальної тарифної ставки. Зокрема, встановлено, що місячні посадові оклади керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців апарату і підрозділів при апараті товариства, філій, у тому числі «УМГ «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ», визначаються у розмірі не менше 135 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом, помноженої на коефіцієнти співвідношень посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців до мінімальної тарифної ставки апарату і підрозділів при апараті Товариства.

Відповідно до Колективного договору на 2013-2015 роки розрахунок заробітної плати, наприклад інженеру-енергетику служби енерговодопостачання - посадовий оклад з 01.12.2013 року встановлений в розмірі 4 818 грн. (1 218 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 1,35 (коефіцієнт підвищення посадових окладів (тарифних ставок) відповідно до Колективного договору) х 2,93 (коефіцієнт співвідношення посадового окладу до мінімальної заробітної плати) = 4 818 грн.

Відповідно до Галузевої угоди на 2012-2014 роки: 1 218 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 1.35 (коефіцієнт підвищення посадових окладів (тарифних ставок) відповідно до Галузевої угоди) х 2.24 (коефіцієнт співвідношення посадового окладу до мінімальної заробітної плати) х 25% (збільшення на 25 відсотків за роботу в гірських районах, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1998 № 648) = 4 604 грн.

Таким чином, у штатному розписі працівників Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» встановлені посадові оклади, розраховані на підставі Додатку 2 до Колективного договору ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» на 2013-2015 роки шляхом множення 135 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на відповідні коефіцієнти співвідношень посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців до мінімальної тарифної ставки апарату, які фактично перевищують мінімальні гарантії, закріплені вказаною вище Галузевою угодою більше ніж на 25 відсотків.

Колегія суддів вважає, що оскільки згідно галузевої угоди з урахуванням 25% підвищення працівник мав би оклад 4 604 грн., а не 4 818 грн., який і був встановлений позивачем у штатному розписі, що навпаки покращує становище працівника, а не погіршує, на що звертав увагу Вищий адміністративний суд України від 06.08.2015 року, направляючи на новий розгляд вказав, щоб з'ясувати, яка тарифна ставка (оклад) робітника відповідної посади передбачена в Галузевій угоді, який розмір вона становитиме з урахуванням підвищення на 25%, яким є розмір тарифної ставки (окладу) цього працівника в Колективному договорі та в якому розмірі він її фактично отримує.

Також судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2015 року, яке набрало законної сили 09.06.2015 року згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області третій особі ОСОБА_3 в задоволенні позову щодо виплати заборгованості по заробітній платі в розмірі 25% до посадового окладу за роботу в гірській місцевості відмовлено.

У відповідності до положення ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказане правове обґрунтування, підтверджується постановою Верховного суду України від 06.02.2013 року у справі №6-151 цс 12. А відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 року у справі №809/581/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 12.04.2016 року