Справа № 2-а-3596/11
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3596/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Мельнице-Подільської селищної ради, третя особа ОСОБА_5, про визнання рішень незаконними, -

в с т а н о в и в :

07 квітня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 1996 року є користувачем земельної ділянки площею 515 кв.м, яка знаходиться по вул.Площа Галицька 8 у смт.Мельниця-Подільська Борщівського району та межує із земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_5

Поряд з тим, вказав, що, починаючи з вересня 2010 року, ОСОБА_5 звинувачує його в тому, що він незаконно захопив належну останньому частину земельної ділянки та частину земельної ділянки, що належить територіальній громаді селища. Такі дії вчиняє шляхом звернення зі скаргами у різні інстанції. Крім того, в січні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до нього із позовом до суду про демонтаж самочинного будівництва, обґрунтовуючи свої вимоги актами та висновками численних перевірок, в тому числі і Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Мельнице-Подільською селищною радою 1 грудня 2006 року на підставі рішення № 59 від 1 серпня 2006 року, згідно якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0, 0462 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Мельниця-Подільська площа Галицька 8/1.

Хоча фактично рішення № 59 про передачу ОСОБА_5 в приватну власність земельної ділянки площею 0,0462 га в смт.Мельниця-Подільська Площа Галицька,8 не існує, а є рішення від 1 серпня 2006 року № 60.

Вважає, що саме ОСОБА_5 захопив частину земельної ділянки площею 0,0162 га, яка була в його користуванні згідно рішення Мельнице-Подільської селищної ради від 23 січня 1996 року та без законних підстав приватизував її.

Так, рішення 18-ої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 18 квітня 2001 року № 211 та рішення 19-ої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 217 вважає незаконним з тих підстав, що земельна ділянка площею 0,03 га, яка була передана першим рішенням у користування ОСОБА_5, а згодом ця ж ділянка другим рішенням передана безоплатно у приватну власність, згідно рішення селищної ради від 10 березня 1998 року № 223 була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_6, власниці квартири АДРЕСА_1, але площею 0,01 га, і після купівлі зазначеної квартири ОСОБА_5, земельна ділянка у ОСОБА_6 в установленому законом порядку не вилучалась, рішення № 223 від 10 березня 1998 року не скасовувалось, а тому селищна рада не вправі була приймати будь-які рішення щодо надання вказаної земельної ділянки в користування, а згодом і в приватну власність ОСОБА_5 Після прийнятих вище зазначених рішень план-схеми земельної ділянки площею 0,03 га не складались та межі земельної ділянки не встановлювались.

Підставою для прийняття рішення другої сесії четвертого скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 60 Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки гр.ОСОБА_7 стала довідка ПП Проектза вих. № 17 від 31 липня 2006 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_5 фактично користується земельною ділянкою площею 0,0462 га. Зміна рішенням селищної ради розміру земельної ділянки, яка передавалась у приватну власність з 0,03 на 0,0462 га є таким, що суперечить вимогам ст.81 ч.1 п.в та ст.116 п.4 ЗК України.

В зв»язку з чим, просив суд визнати незаконними рішення 18-ої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 18 квітня 2001 року № 211, рішення 19-ої сесії третього скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 26 квітня 2001 року № 217 та рішення другої сесії четвертого скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 60 Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки гр.ОСОБА_7.

В ході судового розгляду третьою особою ОСОБА_5 було заявлено клопотання щодо застосування до позовних вимог строку позовної давності, на підставі чого просив в задоволенні позову відмовити, про що надав суду письмову заяву. В обґрунтування чого посилався на те, що 10.09.2001 року ОСОБА_4 написав особисто ОСОБА_5 розписку щодо надання дозволу на добудову, а отже знав межу виділеної ОСОБА_5 земельної ділянки та межі забудови, яку ОСОБА_5 планував провести, а тому мав змогу ознайомитися з оспорюваними рішеннями, якщо такі порушували його права. Крім того, добудову завершив 09.02.2010 року, про що йому було видано відповідний сертифікат, а отже, у випадку якщо б така добудова порушувала права ОСОБА_4, то він мав би це знати саме 09.02.2010р. і мав змогу з»ясувати на якій підставі така добудова проводилася і на чиїй земельній ділянці. А тому вважає, що позивач саме з дати надання розписки 10.09.2001р., та до завершення будівництва 09.02.2010р. у випадку дійсного порушення його прав повинен був дізнатися про оспорювані рішення та ознайомитися з ними. Натомість ОСОБА_4 заявив позов у квітні 2011 року, тобто через 14 місяців після зведення добудови ОСОБА_5, а отже пропустив визначений законом строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Представники третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 заяву ОСОБА_5 підтримали, вважають, що позивачем пропущено строк, в межах якого такий мав право звернутися з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 щодо задоволення заяви третьої особи заперечив, оскільки вважає, що нормами КАС не передбачено право учасників судового розгляду заявляти клопотання про дотримання строку звернення до адміністративного суду з позовом. Крім того, на момент подання позову ст. ст. 99, 100 КАС України містили іншу редакцію, що також є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого третьою особою клопотання щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, дослідивши доводи такого, суд приходить до висновку, що останнє підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Дана редакція Закону була чинною на момент звернення ОСОБА_4 до суду з позовом, тобто станом на 07.04.2011 р., а тому, твердження представника позивача щодо іншої редакції закону суд не розцінює як підставні та не приймає.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4, як фізична особа, щодо захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом 07 квітня 2011 року, посилаючись на те, що про оспорювані рішення органу місцевого самоврядування довідався в січні 2011 року після звернення ОСОБА_5 з позовом до нього до Борщівського районного суду.

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013р., позов задоволено.

В подальшому, за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_5 на ухвалені рішення, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року касаційна скарга була задоволена частково постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2011 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013р. скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, судом касаційної інстанції було зроблено висновок про те, що судами попередніх інстанцій не було з»ясовано на яких підставах позивачу належить земельна ділянка площею 515 кв.м. в смт. Мельниця-Подільська, тобто який правовий статус цієї земельної ділянки, які її межі та чим вони визначені, без чого неможливо встановити чи відбулось накладення земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку позивача. Крім того, не досліджено яким чином з прийняттям оспорюваних рішень було порушено права позивача та в чому це полягає. При цьому, суд касаційної інстанції зауважив, що під час розгляду справи судам необхідно було чітко встановити коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, у разі поновлення такого строку необхідно чітко вказати підстави для поновлення та їх поважність. Результати розгляду відповідних клопотань та мотиви прийняття рішення повинні були викладені у відповідному процесуальному документі.

Відповідно до ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Відповідно до ст. 133 КАС України клопотання осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом негайно після того, як буде заслухана думка інших присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню протягом судового розгляду справи.

А отже, заявлене третьою особю ОСОБА_5 клопотання щодо застосування строку позовної давності до вимог заявлених ОСОБА_4 підлягає безумовному вирішенню.

З матеріалів цивільної справи № 2-91/11 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Мельнице-Подільська селищна рада, інспекція Державного- архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, ДП «Тернопільська обласна санітарно-епідеміологічна станція», управління Держкомзему у Борщівському районі, Борщівський районний відділ ГУ МНС Украхни в Тернопільській області, про демонтування самочинного будівництва за рахунок особи, яка його здійснила, вбачається, що в обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_4 самовільно захопив частину належної ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0020 га, в обґрунтування чого посилалися та приєднали до матеріалів позовної заяви численні відповіді на їх звернення з цього приводу в різні інстанції та установи, які отримали у період з 01 вересня 2010 року та якими стверджувались обставини, наведені у позовній заяві, копії яких надано в обґрунтування заявленого клопотання.

Зокрема, згідно інформації начальника управління Держкомзему у Борщівському районі від 30.09.2010р. вбачається, що 15 вересня 2010р. встановлено факт самовільного захоплення ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0179 га земель житлової та громадської забудови і зняття верхнього шару грунту на площі 0,0067 га без спеціального дозволу земель запасу Мельнице-Подільської селищної ради, а також самовільного захоплення земельної ділянки площею 0,0020 га земель житлової забудови гр.. ОСОБА_5 та зняття верхнього шару грунту.

15 вересня 2010 року ОСОБА_4 винесено припис щодо усунення виявлених правопорушень земельного законодавства, за результатми проведеного обстеження земельних ділянок.

Крім того, з метою належного реагування щодо дій ОСОБА_4 голові Мельнице-Подільської селищної ради, прокурору Борщівського району направлялась відповідна інформація, що слідує з листа начальника інспекції ДАБК в Тернопільській області від 03.09.2010р., головного державного інспектора ДАБК від 20.09.2010р., головного державного санітарного лікаря Тернопільської області від 08.12.2010р., начальника Борщівського РВ УМВС від 07 та 16.09.2010р., 21.10.2010р.

А отже, станом на вересень 2010 року позивач ОСОБА_4 знав про претензії, які висуваються до нього щодо самовільного захоплення земельної ділянки належної громаді селища та ОСОБА_5, оскільки до його відому доводилась інформація щодо самовільного захоплення такої. Саме цей час суд вважає таким, коли ОСОБА_4 дізнався або повинен був дізнатися про наявність підстав володіння ОСОБА_7 земельною ділянкою за адресою площа Галицька 8/1 в смт. Мельниця-Подільська.

За таких обставин, право ОСОБА_4 щодо звернення до суду з адміністративним позовом до органу місцевого самоврядування з приводу визнання незаконними рішень, якими ОСОБА_5 надано у приватну власність земельну ділянку, виникло з вересня 2010 року, що в свою чергу вказує на безпідставність його тверджень в тій частині, що про оспорювані рішення довідався у січні 2011 року після звернення ОСОБА_5 з позовом до суду.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом після закінчення строку, установленого законом для цього, а тому позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст..ст. 99,100 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання третьої особи ОСОБА_5 задоволити частково.

Позовну заяву ОСОБА_4 до Мельнице-Подільської селищної ради, третя особа ОСОБА_5, про визнання рішень незаконними залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.