Справа № 2а-1396/12/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2016-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Київ К/800/18035/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Гончар О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013

у справі № 2а-1396/12/2070

за позовом Приватного акціонерного товариства «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла»

до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС

про скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013, позов задоволено повністю. Скасовано податкову вимогу Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області ДПС від 17.01.2012 № 10 щодо сплати податкового боргу в сумі 12551450,81 грн.

Індустріальна міжрайонна державна податкова інспекція м. Харкова Харківської області ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права: п. 7.8 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-ХІІ, ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII, ч. 1 ст. 72, ст.ст. 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 Індустріальну міжрайонну державну податкову інспекцію м. Харкова ДПС реорганізовано шляхом приєднання до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 Індустріальну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів реорганізовано шляхом приєднання до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції згідно зі статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну відповідача у справі - Індустріальної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби правонаступником - Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

На підставі акта перевірки від 25.05.2008 № 979/23-14085922 складено податкове повідомлення-рішення від 04.06.2008 № /0 про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 10092098,06 грн., в т.ч.: 5286510,86 грн. за основним платежем та 4805587 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомлення-рішення від 04.06.2008 № /0 про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 2459352,75 грн., в т.ч.: 1531156,22 грн. за основним платежем та 928091,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2009 у справі № 2-а-6277/08/2070 адміністративний позов АТ «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» задоволено в частині вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 04.06.2008 № /0 про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 10092098,06 грн. та податкового повідомлення-рішення від 04.06.2008 № /0 в частині визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1783063 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2010 скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2010 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2010. Цією ж ухвалою зупинено виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2010 у справі № 2-а-6277/08 до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 прийнято відмову від касаційної скарги АТ «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла» та закрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.08.2010 у справі № Б-50/137-10 порушено провадження у справі про банкрутство АТ «Теплоенергетичний центр Роганського промвузла».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2010, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2011, визнано грошові вимоги та вимоги щодо зобов'язань зі сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) 5-ти конкурсних кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів в загальній сумі 8260984,94 грн. Визнано вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені у встановлений законодавством строк, або не були заявлені взагалі, погашеними.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2011 затверджено мирову угоду та припинено провадження у справі про банкрутство.

Податковим органом сформовано податкову вимогу від 05.01.2012 № 10 щодо сплати позивачем податкового боргу в загальній сумі 12551450,81 грн., що виник у зв'язку з несплатою визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 04.06.2008 № /0 та № /0 податкових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість відповідно.

За результатами адміністративного оскарження податковим органом скасовано податкову вимогу від 05.01.2012 № 10 і з метою доведення до платника нових строків погашення податкових зобов'язань сформовано нову податкову вимогу від 17.01.2012 № 10 щодо сплати позивачем податкового боргу в загальній сумі 12551450,81 грн.

Позивач, посилаючись на вказані вище обставини, подав до адміністративного суду позов про скасування вказаної податкової вимоги, обґрунтовуючи його тим, що вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх заявлення, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі - Закон № 2181-ІІІ) податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, днем узгодження позивачем податкових зобов'язань в загальній сумі 12551450,81 грн., визначених за податковими повідомленнями-рішеннями від 04.06.2008 № /0 та № /0, є день набрання законної сили постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2010, якою скасовано постанову суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позову про скасування цих податкових повідомлень-рішень. Несплачені позивачем узгоджені податкові зобов'язання в сумі 12551450,81 грн., визначені за податковими повідомленнями-рішеннями від 04.06.2008 № /0 та № /0, стали податковим боргом 05.03.2010.

Відповідно до п.п. 6.2.1, п.п. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків:

- першу податкову вимогу не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання;

- другу податкову вимогу не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, у разі несплати визначеної в податковому повідомленні-рішенні узгодженої суми податкових зобов'язань, податковий орган розпочинає процедуру стягнення, яка до набрання законної сили Податковим кодексом України (01.01.2011) передбачає надсилання на адресу платника податку першої та другої податкових вимог, а починаючи з дати набрання законної сили цим кодексом - однієї податкової вимоги.

У відповідності до абз. 1 п. 7.8 ст. 7 Закону № 2181-ІІІ з моменту прийняття ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов'язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», без застосування норм цього Закону.

Вказаним положенням Закону № 2181-ІІІ кореспондують положення п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України.

З положень ст.ст. 11, 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 2343-XII) випливає, що виявлення всіх кредиторів та осіб, які виявлять бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється на стадії такої судової процедури банкрутства як розпорядження майном боржника. Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимоги до боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 2343-XII конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону № 2343-XII конкурсні кредитори - юридичні або фізичні особи, які мають у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону № 2343-XII вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Враховуючи викладене, конкурсні кредитори, з метою погашення грошових зобов'язань боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство останнього, протягом тридцяти днів з моменту опублікування в офіційному друкованому органі відповідного оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника. Заявлені такі вимоги після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2010, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2011, визнано грошові вимоги та вимоги щодо зобов'язань по сплаті податків та зборів (обов'язкових платежів) конкурсних кредиторів, серед яких відсутній податковий орган, а також визнано вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені у встановлений законодавством строк, або не були заявлені взагалі, погашеними.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає правильними висновки судів щодо відсутності підстав для застосування податковим органом процедури стягнення, передбаченої ст. 59 Податкового кодексу України, щодо сплати податкових зобов'язань в сумі 12551450,81 грн., визнаних господарським судом у справі про банкрутство погашеними.

В обґрунтування наявності підстав для застосування загальної процедури стягнення податкових зобов'язань в сумі 12551450,81 грн., визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 04.06.2008 № /0 та № /0, податковий орган посилається на затвердження ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2011 мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство позивача.

Суд касаційної інстанції зазначає, що Закон № 2343-XII не передбачає наслідком укладення мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство боржника, втрату законної сили ухвали господарського суду про затвердження реєстру вимог кредиторів та визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун