Справа № 344/9506/15-а 2-а/344/419/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 876/8030/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, з участю третьої особи - ОСОБА_2, про визнання дій незаконними, визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 332 від 26.06.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету івано-Франківської міської ради, з участю третьої особи - ОСОБА_2, яким просила визнати дії незаконними, визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 332 від 26.06.2015 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2015 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що питання сімейних відносин, в тому числі щодо рішення виконкому на підставі рішення органу опіки і піклування не є публічно-правовими відносинами, а тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить ухвалу скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом спору є рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 332 від 26.06.2015 року, яким встановлено порядок участі батькові ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 у присутності фахівця з соціальної роботи у приміщенні Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради впродовж 3 місяців з моменту прийняття рішення, що, на думку апелянта, свідчить про наявність у даній справі ознак адміністративного спору.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд виходив з того, що вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Водночас, оцінивши суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 виник спір з приводу визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, тобто в даному випадку існує спір про право, який випливає із сімейних правовідносин.

Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

А відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства спори щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності в розумінні наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, а врегульовує сімейні правовідносини, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, даний спір є цивільно-правовим і підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши зазначені вище норми законодавства, дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо відмови у відкритті провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі № 344/9506/15-а за позовом ОСОБА_1 до органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, з участю третьої особи - ОСОБА_2, про визнання дій незаконними, визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 332 від 26.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

Н. В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 11.04.2016 року