Справа № 823/90/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

05 квітня 2016 року справа № 823/90/16

17 год. 20 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

суддів Мишенка В.В., Тимошенко В.П.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю представників:

позивача - Сторчоуса О.В.,

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - не з'явився,

Державної фіскальної служби України - Кондакова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

Державне підприємство "Золотоніське лісове господарство" подало позов, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України по складанню та направленню на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання № 12920/5/99-99-08-02-01-16 від 28.05.2015 в частині включення державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" (, юридична адреса: 19736, Черкаська область, Золотоніський район, с. Вільхи) до переліку суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких необхідно застосувати спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.07.2015 № 831 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" щодо застосування тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відносно державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" (, юридична адреса: 19736, Черкаська область, Золотоніський район, с. Вільхи);

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України по складанню та направленню на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України подання № 22098/5/99-99-08-02-02-16 від 18.09.2015 в частині зміни виду спеціальної санкції, застосованої до державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" (, юридична адреса: 19736, Черкаська область, Золотоніський район, с. Вільхи) із тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.09.2015 № 1211 "Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України" щодо зміни виду спеціальної санкції із тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування щодо державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" (, юридична адреса: 19736, Черкаська область, Золотоніський район, с. Вільхи).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.07.2015 № 831 та від 28.09.2015 № 1211 стосовно державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" є протиправними та такими, що прийняті з порушенням статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", оскільки згідно підстав подання Державної фіскальної служби України та змісту оскаржуваних наказів відсутні відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства, іншу доцільну інформацію. При цьому жодного порушення податкового та іншого законодавства в діяльності позивача протягом останніх трьох років органами державної фіскальної служби не встановлено.

Таким чином, як стверджує позивач, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України в порушення діючих норм та без з'ясування фактичних обставин справи, які б включали наявність встановленого факту порушення збоку ДП "Золотоніське лісове господарство" необґрунтовано прийнято спірні накази, що призвело до обмеження прав та дискримінації позивача, як суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Крім того, з огляду на складну економічну ситуацію, яка склалася в Україні, відсутністю нових замовлень від вітчизняних покупців, застосування індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності може призвести підприємство до банкрутства.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов Міністерство економічного розвитку і торгівлі України просило в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що підставою для застосування санкції є подання Державної фіскальної служби України № 12920/5/99-99-08-02-01-16 від 28.05.2015, яке і стало підставою для прийняття наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 831 від 20.07.2015. Дане подання відповідало за формою та замістом частині 3 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а відтак у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України не було передбачених законодавством підстав для незастосування до позивача спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

В подальшому, відповідно до подання Державної фіскальної служби України № 22098/5/99-99-08-02-02-16 від 18.09.2015, яке за змістом та за формою відповідало частині 3 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України були підстави для зміни виду спеціальної санкції застосовано до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та видано відповідний наказ "Про зміну виду спеціальної санкції, застосованої до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності" № 1211 від 28.092015.

Як слідує з вищевказаного у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України були повноваження та підстави для зміни виду спеціальної санкції з тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Окрім того, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не має повноважень перевіряти зазначені у поданні порушення, а від так вимоги позовної заяви є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Додатково Міністерство економічного розвитку і торгівлі України подало клопотання, в якому просило розглянути справу без участі його представника.

В письмових запереченнях на адміністративний позов Державна фіскальна служба України просила в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що підставою для звернення з поданням № 22098/5/99-99-08-02-02-16 від 18.09.2015 щодо заміни спеціальної санкції із тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування стало досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000072 від 08.04.2015 за фактом умисного ухилення від спати податків службовими особами ТОВ "С.Т.К.-Полісся" за частиною 1 статті 212 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що компанія - нерезидент "ZORTEX BUSINESS LLP" WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET, LONDON, EC2N 1HQ UNITED KINGDOM, Compani No. OC 370510, якій протягом липня 2014 - квітня 2015 позивач здійснював експорт лісоматеріалів, ліквідована 15.07.2014 (стан підприємства "dissolved"), а відтак по всіх митних деклараціях, які оформлені підприємством в митному режимі "експорт" в період з 29.07.2014 по 21.03.2015, покупцем товару являється інша фірма-нерезидент, яку не ідентифіковано.

Таким чином, подання Державної фіскальної служби України, на підставі яких видані оскаржувані накази, відповідають вимогам частини 3 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Державної фіскальної служби України в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях та додаткових поясненнях по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Державне підприємство "Золотоніське лісове господарство", як суб'єкт господарювання - юридична особа, ідентифікаційний код 00993366, зареєстроване 15.09.1997.

Головним управлінням власної безпеки Державної фіскальної служби України за результатами моніторингу та аналізу експортних операцій з товаром "лісоматеріали" встановлено порушення статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та винесено подання Державної фіскальної служби України № 12920/5/99-99-08-02-01-16 від 28.05.2015 відповідно до якого Державна фіскальна служба України просила Міністерство економічного розвитку України застосувати до відповідних суб'єктів ЗЕД, серед яких був і позивач, спеціальну санкцію у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

20 липня 2015 року на підставі вищевказаного подання Державної фіскальної служби України Міністерством економічного розвитку і торгівлі України прийнято наказ № 831, згідно якого відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених у додатку до цього заказу, серед яких є позивач.

Міністерство економічного розвитку України звернулося до Державної фіскальної служби України з листом від 08.09.2015 № 4102-10/29764-03 щодо розгляду питання про скасування спеціальної санкції, застосованої до позивача чи заміни її виду.

18 вересня 2015 року Державна фіскальна служба України звернулася з подання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому ДФС не заперечувала стосовно заміни виду санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої наказом Мінекономрозвитку України від 20.07.2015 № 831 на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, та погодила проект Протоколу робочої наради.

28 вересня 2015 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", на підставі подання Державної фіскальної служби України № 22098/5/99-99-08-02-02-16 від 18.09.2015 прийняло наказ, згідно змінено вид спеціальної санкції, застосованої до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, з тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, в тому числі і щодо позивача.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що Верховна Рада України, маючи на меті запровадити правове регулювання всіх видів зовнішньоекономічної діяльності в Україні, включаючи зовнішню торгівлю, економічне, науково-технічне співробітництво, спеціалізацію та кооперацію в галузі виробництва, науки і техніки, економічні зв'язки в галузі будівництва, транспорту, експедиторських, страхових, розрахункових, кредитних та інших банківських операцій, надання різноманітних послуг, прийняла Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16 квітня 1991 року № 959-XII (далі - Закон № 959-XII).

Стаття 5 Закону № 959-XII передбачає, зокрема, що всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають рівне право здійснювати будь-які її види, прямо не заборонені законами України, незалежно від форм власності та інших ознак. До суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності може бути застосовано санкцію у вигляді тимчасового зупинення права здійснення такої діяльності у випадках порушення чинних законів України, що стосуються цієї діяльності, згідно із статтею 37 цього Закону.

Згідно зі статтею 6 Закону № 959-XII суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Статтею 37 Закону № 959-XII передбачено, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Якщо суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

З метою уточнення інформації центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики може звертатися до державних органів, що здійснюють контроль у сфері зовнішньоекономічної діяльності, валютний контроль, та агентів валютного контролю із запитами про одержання додаткових матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, які звернулися до нього з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкції.

Як свідчать матеріали справи, підставою для звернення Державної фіскальної служби України до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням № 12920/5/99-99-08-02-01-16 від 28.05.2015 стало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.04.2015 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими ТОВ "С.Т.К.-Полісся" за частиною 1 статті 212 Кримінального кодексу України. Під час проведення слідства встановлено, що з липня 2014 по квітень 2015 років державне підприємство "Золотоніське лісове господарство" здійснювало експорт лісоматеріалів на адресу компанії "ZORTEX BUSINESS LLP", однак дана компанія - резидент ліквідована 15.07.2014, що підтверджується листом Міністерства закордонних справ України № 630/17-200-490 від 24.02.2015. В подальшому Державна фіскальна служба звернулася з поданням № 22098/5/99-99-08-02-02-16 від 18.09.2015 щодо зміни виду спеціальної санкції, застосованої до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Вказані подання мають всі обов'язкові дані передбачені статтею 37 Закону України № 959-XII, а тому у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України були всі передбачені законодавством підстав для застосування до позивача санкцій шляхом винесення оскаржуваних наказів.

Щодо дій Державної фіскальної служби України по складанню та направленню на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481, затверджено Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (далі - Положення № 52).

Відповідно до п. 1.1 Положення № 52 спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки (п. 1.2 Положення № 52).

Пунктом 4.2 Положення № 52 регламентовано, що подання щодо застосування спеціальних санкцій до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності або тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності повинні містити інформацію: - найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання мовою країни їхнього місцезнаходження), найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство; - відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, іншу доцільну інформацію. У поданні повинна міститись пропозиція щодо виду санкції, яку пропонується застосувати.

При цьому, якщо в отриманих поданнях зазначену інформацію повністю не відображено та відсутня в них інформація не перебуває в розпорядженні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, то Міністерство економічного розвитку і торгівлі України робить запит до ініціатора подання або до інших органів державного управління та валютного контролю, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, щодо яких є подання про застосування спеціальних санкцій, щодо уточнення інформації про суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 4.3 Положення № 52 відповідальність за недостовірність інформації, зазначеної в поданнях, щодо застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) санкцій, на підставі яких видаються відповідні накази Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, несе ініціатор подання у порядку, передбаченому законом. Зазначений пункт Положення № 52 кореспондується з приписами ст. 37 Закону № 959-XII.

Таким чином, зважаючи на наявність порушення статті 6 Закону № 959-XII, у Державної фіскальної служби України були підстави для внесення Міністерству економічного розвитку і торгівлі України відповідних подань.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.О. Гаврилюк

Судді В.В. Мишенко

В.П. Тимошенко

Постанова складена в повному обсязі 11.04. 2016.