Справа № 820/12096/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 820/12096/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 820/12096/15

за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території"

до Ізюмської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 р. в задоволенні адміністративного позову Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" відмовлено.

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , посилаючись на порушення судом першої норм матеріального і процесуального права, висновкисуду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує , що контролюючий орган передчасно застосував одночасно штрафні санкції у розмірах 25%, 50%, 75%, оскільки повторність діянь протягом 1095 днів будь - яким чином не встановлювалася, факти несвоєчасної сплати податків належним чином не фіксувалися і як наслідок податкові повідомлення - рішення відносно Філії про сплату штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб за спірний період (квітень 2012 р. - жовтень 2014 р.) не приймалися, тобто з урахуванням наведеного, контролюючий орган безпідставно застосував штраф у розмірі 50% та 75% суми податку, оскільки не застосовував до Філії Позивача штрафних санкції у відповідності до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України протягом 1095 днів, що виключає наявність повторності та підстав для застосування штрафу у таких розмірах. Просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2016 р. скасувати , прийняти нову, якою позов задовольнити.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2012 по 31.12.2014р., за результатами якої складено акт від 25.03.2015 № 301/1702/34333364.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 168.1.2, пп. 168.1.4, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 , п.п. «а,б» п. 176.2 ст. 176, абз.2 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України :

- неперерахування сум податку на доходи фізичних осіб на момент настання граничних ) строків їх сплати, внаслідок чого до бюджету не надійшло податку станом на 01.01.2015 р. у сумі 743700,50 грн.

- формування даних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і утриманого з них податку (форми № 1-ДФ) з недостовірними відомостями.

За результатами перевірки Ізюмською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2015 року № яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб ( штрафні (фінансові) санкції) у сумі 608043, 16 грн.

Позивач не заперечує сам факт порушень, однак не погоджується щодо одночасного застосування штрафних санкції у розмірах 25%, 50%, 75 згідно положень п. 127.1 ст. 127 Податкового Кодексу України .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з правомірності застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій відповідно до ст. 127 Податкового Кодексу України оскарженим податковим повідомленням-рішення.

Проте, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволення позовних вимог в повному обсязі , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 127.1 ст. 127 Податкового Кодексу України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

При цьому, згідно з п.61.1 ст.61 Податкового Кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.62.1 ст.62 Податкового Кодексу України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового Кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового Кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.

Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50%, 75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4 статті 54 ПК України.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі №К/800/59780/14 від 03.02.2015 року, №К/800/2730/15 від 22.07.2015р., Верховного Суду України від 10.11.2015р.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № (а.с. 7-11), контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію вперше у розмірі 25% - 1953,51грн., в подальшому у розмірі 50% та 75% суми податку, що була несвоєчасно перерахована до бюджету.

Однак, в даному випадку факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідачем жодним актом встановлено та зафіксовано не було, не надано доказів винесення податкових повідомлень-рішень, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі тричі протягом року, що передували прийняттю оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірах 50% та 75% за період з червня 2012 року по жовтень 2014 року у розмірі 605579,65 грн., тому в цій частині податкове повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2015 року № не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В частині застосування до позивача штрафну (фінансову) санкцію по не утриманому і не перерахованому до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірах 25% за травень 2012 у розмірі 1953,51 грн. податкове повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2015 року № є винесеним у відповідності до норм чинного податкового законодавства та підлягає сплаті.

Також, розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення від 14.04.2015 року № (а.с. 7-11) свідчить , що контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 510,0 грн. за порушення , яке припущено у ІІкв.2012р.-ІVкв.2014р., оскільки перевіркою встановлено невідповідність показників, відображених в графах «Сума виплаченого доходу» та „Сума перерахованого податку", даним первинних та зведених бухгалтерських документів, що свідчить про подання податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника платників, суми утриманого з них податку (податкових розрахунків форми № 1-ДФ) з недостовірними відомостями та є порушенням пп. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

Однак, відповідачем не доведено факт вказаного в акті порушення , не вказана яка наявна невідповідність показників доходу , які дані первинних та зведених бухгалтерських документів свідчать про таку невідповідність , яка податкова звітність подана з недостовірними відомостями і яким даним вона суперечить .

Тобто , колегія суддів дійшла висновку, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 14.04.2015 року № в частині застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у розмірі 510,0грн. належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення в цій частині також підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Наведене не враховано судом першої інстанції , тому постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню відповідно положень ст. 202 КАС України з прийняттям нової постанови .

В іншій частині постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Розподіл удових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2016р. по справі № 820/12096/15 скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2015 року № в частині застосування до відповідача штрафної (фінансової) санкції у розмірі 606089,65 грн.

В цій частині прийняти нову постанову , якою позов Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 14.04.2015 року № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 606089,65 грн.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.16р. по справі № 820/12096/15 залишити без змін .

Стягнути на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" судовий збір у розмірі 9091,54 грн. за подання позовної заяви та у розмірі 10000,68 грн. за подання апеляційної скарги за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Рєзнікова С.С.
Повний текст постанови виготовлений 11.04.2016 р.