Справа № 2-а-3607/11/2170
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 р.Справа № 2-а-3607/11/2170

Категорія:12.3Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

ОСОБА_1

при секретарі: Абилгазіновій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2011р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації у Херсонської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У черні 2011р. ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації у Херсонської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 1 вересня 2010р. його було переведено на посаду начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області, про що видано наказ № 348-0. Після проведення перевірки діяльності деяких працівників податкової адміністрації за 2010р. наказом ДПА у Херсонській області від 16 червня 2011р. № 248-0 "Про звільнення" за систематичне невиконання службових обов'язків начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області позивача звільнено із займаної посади за пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України. Оскільки ОСОБА_2 вважає, що його звільнено без поважних підстав, а тому просить позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2011р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника державної податкової адміністрації в Херсонській області від 16 червня 2011р. № 248-0 "Про звільнення".

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області з 16 червня 2011р.

Стягнуто з державної податкової адміністрації в Херсонській області на користь ОСОБА_2, який мешкає за адресою м.Цюрупинськ. АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16447,85 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок сім грн.) 85 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу адміністрування податків з фізичних управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області з 16 червня 2011р. стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3582,70 (три тисячі п'ятсот вісімдесят дві грн.) 70 коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову про відмову у позові, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_2 відбулось із порушення трудового законодавства, оскільки систематичного невиконання своїх обовязків без поважних причин він не допускав.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що ОСОБА_2 працював старшим державним податковим інспектором відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області. Наказом №231-о від 23 червня 2010р. (а.с.21) ОСОБА_2 переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області. В подальшому, наказом начальника ДПА у Херсонській області №348-о від 1 вересня 2010р. (а.с.22) позивача переводять на посаду начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 добросовісно працював в ДПА, оскільки відповідними наказами був підвищений на посаді.

Розпорядженням керівника ДПА у Херсонській області №107-р від 24 травня 2011р. (а.с.25) призначена службова перевірка стосовно старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області ОСОБА_3

За наслідками проведеної перевірки 30 травня 2011р. (а.с.26-31) складений акт, в якому зазначені порушення, допущені ОСОБА_3 Також в акті зазначено, що в допущенних порушеннях з боку ОСОБА_3 винний керівник відділу ОСОБА_2 За допущені порушення ОСОБА_2, наказом №70-о від 28.02.2011р. «Про застосування дисциплінарного стягнення» оголошено догану. Вказаний наказ позивач оскаржив в судовому порядку, та постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2011р. його визнано протиправним та скасовано.

Вирішуючи питання про підстави звільнення, суд першої інстанції виходив з наступного.

За правилами ч.3 ст.40КЗПП України трудовий договір, ухвалений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим цим органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Розірвання трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП проводиться лише у разі сукупності таких умов: порушення має стосуватися обов'язків, які є складовими трудової функції працівника, чи випливати з правил внутрішнього трудового розпорядку; не виконання або неналежне виконання трудових обов'язків повинно бути систематичним (тобто працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне або громадське стягнення): невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків має бути винним скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП допускається лише за наявності вини працівника. Принцип вини прямо закріплений у пункті 24 Типових правил, який кваліфікує поведінку працівника як порушення трудової дисципліни за наявності вини працівника та поширюється на звільнення як один із видів дисциплінарного стягнення (ст. 147 КЗпП) і опосередковано - в пункті 3 статті 40 КЗпП (звільнення допускається за систематичне невиконання трудових обов'язків без поважних причин).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 не допускав систематичного невиконання без поважних причин порушення трудового договору, правил внутрішнього трудового розпорядку, а працював добросовісно, що передують накази про його підвищення на посаді.

А тому, суд першої інстанції дійшов до висновку, що наказ №248-о від 16 червня 2011р. про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади є протиправним і підлягає скасуванню, з відшкодуванням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано здійснив розрахунок, поршень при цьому не допустив.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 був звільнений протиправно, а тому наказ про звільнення скасував, працівника поновив, стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2011р. - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Н.В. Вербицька

ОСОБА_1