Справа № 2-а/1970/1404/12
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/1404/12

30 березня 2016 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Білоус І.О.
при секретарі судового засідання Габрилецькій С. Є.

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника - Вальчук М.М., представника Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної академії Державної прикордонної служби України Мазуркевича Р. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Військового прокурору Хмельницького гарнізону, Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому військовому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012р. по справі № 2-а/1970/1404/12 за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі в сумі 21 767,82 грн.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012 р. по справі № 2-а/1970/1404/12 позов задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти у сумі 21767,82 грн.

Даний спір виник у зв`язку із розірванням контракту та звільнення ОСОБА_1 у запас у зв`язку із системним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

ОСОБА_1 оскаржував у суді звільнення у запас, а також низку наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про оголошення догани, про неповну службову відповідність. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 р. ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 р., та прийнято нову постанову, якою скасовано наказ в частині оголошення догани, наказ про неповну службові відповідність та наказ про припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 в запас. Враховуючи, що вищезазначені накази скасовані, вважає, що відпала підстава для повернення витрат пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі в сумі 21767,82 грн., а саме - звільнення з військової служби протягом п`яти років після вищого навчального закладу.

Тому, вважає, що наявні підстави для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012р. по справі № 2-а/1970/1404/12. Просить переглянути постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012 р. по справі № 2-а/1970/1404/12 скасувавши її, та відмовити військовому прокурору Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 у повернені витрат пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної академії Державної прикордонної служби України, вказав що заперечує проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами оскільки ОСОБА_1 було пропущено процесуальний строк на звернення з даною заявою для перегляду рішення. Тому просить відмовити у її задовленні.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши сторін, дослідивши докази, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012р по справі № 2-а/1970/1404/12 позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти у сумі 21767,82 грн.

Даною постановою встановлено, що наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №189-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, тобто за порушення п. "и" ч. 6 ст. 26 Закону №2232-XII. Крім того ОСОБА_1 03.01.2012 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується наказом від 03.01.2012 р. № 1-ос.

Звільнення ОСОБА_1 із вищезазначених підстав слугувало підставою для повернення коштів за навчання.

ОСОБА_1 оскаржив накази про звільнення та про виключення із списків особового складу в Одеському окружному адміністративному суді.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону та Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржено таке рішення до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено:

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 р. у справі № 2а/1570/10412/2011 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород - Дністровського прикордонного загону та Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №810 від 18.07.2011 р. в частині оголошення ОСОБА_1 догани.

Скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 874 від 01.08.2011 р. в частині попередження ОСОБА_1 про неповну службові відповідність.

Скасувати наказ начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 189-ос від 21.11.2011 р. про припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 в запас за п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1-ос від 03.01.2012 року в частині виключення позивача зі списків ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення.

Зобов`язати Білгород -Дністровський прикордонний загін внести відповідні зміни в особову справу ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби, з посади заступника начальника вузла зв`язку по роботі з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 23.06.2012 р. у зв`язку із закінченням строку контракту.

Стягнути з Білгород-Дністровського прикордонного загону та користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, за час вимушеного прогулу з 03.01.2012 року по 23.06.2012 року в розмірі 14097,93 грн.

Крім того, Одеським апеляційним адміністративним судом по даній справі прийнято додаткову постанову від 26.02.2013 р., якою зобов`язано Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України, в особі начальника, видати наказ про звільнення позивача з посади заступника начальника вузла зв`язку по роботі з особовим складом Білгород-Дністровського прикордонного загону за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 23.06.2012 р. у зв`язку із закінченням строку контракту.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, кореспонденція позивачу направлялася за адресою: АДРЕСА_1 , вказаною позивачем у позовній заяві у справі № 2а/1570/10412/2011 (а. с. 2, 74).

Як свідчать відмітки про реєстрацію у паспорті ОСОБА_1 , з 22.02.2011 р. по 27.07.2011 р. він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 знятий з реєстрації 27.07.2011 р.

З 02.08.2011 р. зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 знятий з реєстрації 05.03.2013 р.

З 22.03.2013 р. по дату розгляду даної заяви, зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , матері заявника за адресою АДРЕСА_1 заявник вже не проживає тривалий час.

У поданій на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 р. по справі про скасування наказів та поновлення на роботі апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказано адресу - АДРЕСА_3 . Тобто, Постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. та додаткова постанова від 26.02.2013 р. направлялись позивачу за цією ж адресою.

Як вбачається з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні та підтверджених показами свідка ОСОБА_2 , 05.03.2013 р. його знято із реєстрації за вищевказаною адресою, та на той час він працював за межами України та фактично не перебував у м. Білгород-Дністровський.

Як пояснив заявник в судовому засіданні, та як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, при розгляді справи Одеським апеляційним адміністративним судом присутній не був, а брав участь у розгляді його уповноважений представник ( а. с. 87-91). Оскільки на час розгляду справи він перебував за межами України, то тривалий час не був обізнаний не та мав можливості ознайомитися зі змістом вказаного рішення. Про вищезазначені обставини та необхідність звернення із даною заявою йому стало відомо від матері у лютому-березні 2015 р.

Дані факти підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка зазначила, що працює у м. Ланівці Тернопільської області. Листоноша у період кінець лютого-початок березня 2015 р. на роботу принесла їй лист із Державної виконавчої служби на ім`я її сина ОСОБА_1 , адресований АДРЕСА_1 , де раніше проживала вона. Про такий лист вона повідомила сина та він одразу після повернення в Україну ознайомився зі змістом процесуальних документів, винесених у його відношенні та звернувся із заявою про перегляд рішення у справі № 2а/1570/10412/2011 за ново виявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КАС України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Зважаючи на те, що судом встановлено, та підтверджується наявними у справі письмовими доказами та поясненнями свідка ОСОБА_2 , що заявник до березня 2015 р. не мав можливості ознайомитись із Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. та додатковою постановою від 26.02.2013 р., враховуючи, що відсутні докази отримання ним та його обізнаності про прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом постанови 05.02.2013 р. та додаткової постанови 26.02.2013 р., та з огляду на те, що він звернувся із такою заявою ( 02.03.2014 р.) протягом місяця з моменту як дізнався від матері про існування обставин, якими обумовлено його звернення, суд приходить до висновку що позивачем дотримано строк звернення до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, встановлений, ч. 1 ст. 247 КАС України.

В той же час, ним дотримано і спеціальний строк, що встановлений цією ж нормою щодо подання такої заяви не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням, про перегляд якого просить заявник законної сили, оскільки, як свідчать матеріали справи, а саме, повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, копію постанови йому вручено 28.04.2012 р., тобто, Постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2012 р. по справі № 2-а/1970/1404/12 набрала чинності 08.05.2012 р. а заявник звернувся до суду про перегляд рішення про стягнення 02.03.2015 р., тобто, в межах трирічного строку, встановленого ч. 1 ст. 247 КАС України.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р., та додатковою постановою від 26.02.2013 р. по справі № 2а/1570/10412/2011, яка набрала законної сили, скасовано накази про винесення догани, припинення контракту та звільнення ОСОБА_1 .

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Відповідно частини 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженням відповідної інстанції.

Як встановлено судом, підставою прийняття рішення про перегляд якого просить заявник стало те, що що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, на підставі відповідних наказів (накази № 810 від 18.07.2011 р. в частині оголошення ОСОБА_1 догани, № 874 від 01.08.2011 р. в частині попередження ОСОБА_1 про неповну службові відповідність, № 189-ос від 21.11.2011 р. про припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 в запас за п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Судом встановлено, що на даний час, рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду такі накази скасовано та зобов`язано Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України в особі начальника видати наказ про звільнення позивача з посади заступника начальника вузла зв`язку по роботі з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 23.06.2012 р. у зв`язку із закінченням строку контракту ( а. с. 87-91).

Про виконання такого рішення свідчать накази Білгород-Дністровського прикордонного загону від 20.05.2013 р. № 138-ос та від 10.06.2013 р. № 92-ос, якими скасовано пункт наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.112011 р. № 189-ос про припинення (розірвання) контракту та звільнено з військової служби за ст. 26 ч. 6 п."и" Закону № 2232-XII у запас старшого лейтенанта ОСОБА_1 , та виключено його зі списків особового складу за ст. 26 ч. 6 п. "а" Закону № 2232-XII ( у зв"язку із закінченням строку контракту) з 24.06.2012 р.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність ново виявлених обставин у даній справі, які має істотне значення для вирішення даної справи, та не були і не могли бути відомі особі яка просить про перегляд рішення, відтак, і наявність підстав для перегляду постанови Тернопільського окружного адміністративного суду № 2-а/1970/1404/12 за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням у вищому навчальному закладі в сумі 21 767,82 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість і підставність позовних вимог про стягнення витрат, пов`язаних з утримання особи у вищому навчальному закладі суд зазначає наступне.

Військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону проведено перевірку з питань дотримання посадовими особами Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького чинного законодавства України щодо цільового використання бюджетних коштів.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 навчався в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (далі - НАДПСУ) з 29.07.2003 року по 23.06.2007 року, що підтверджується відмітками у послужному списку ОСОБА_1 (а.с.7-17) та довідкою щодо навчання ОСОБА_1 (а.с.18).

Після закінчення навчання відповідач був направлений для проходження військової служби на офіцерських посадах в органах (частинах) Державної прикордонної служби України, на підставі чого з ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України (а.с.20). Проходження відповідачем служби підтверджується відмітками у послужному списку ОСОБА_1 (а.с.7-17).

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі підтверджується витягом з наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.11.2011 року № 189-ос (а.с.21), відповідача було звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, тобто за порушення п. и ч.6 ст.26 Закону № 2232-XII.

Відповідно, ОСОБА_1 03.01.2012 р. виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу начальника Білгород Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Білгород Дністровський від 03.01.2012 року № 1 - ос (а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що під час навчання з 29.07.2003 р. по 23.06.2007 р. у НАДПСУ відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів в НАДПСУ № 13 від 15 грудня 2011 року (а.с.23) Адміністрацією Державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено 21767,82 грн. з яких: 2847,11 грн. на грошове забезпечення, 10095,62 грн. на продовольче забезпечення, 4542,31 грн. на забезпечення речовим майном, 330,46 грн. на медичне забезпечення, 3952,32 грн. на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами.

Вищезазначені суми витрат на утримання відповідача в період навчання в НАДПСУ також підтверджуються довідкою розрахунком на утримання грошового забезпечення (а. с. 24), довідкою розрахунком № 4027 від 15.12.2011 р. на продовольче забезпечення (а. с. 25), довідкою розрахунком № 91 від 01.12.2011 р. на забезпечення речовим майном (а. с. 26), довідкою розрахунком щодо вартості медичного забезпечення (а. с. 27) та довідкою розрахунком № 422 від 15.12.2011 р. щодо відшкодування вартості витрат за спожиті енергоносії та комунальні послуги (а. с. 28).

Також судом встановлено, що відповідачу було запропоновано в добровільному порядку повернути витрати на утримання відповідача в період навчання в НАДПСУ у сумі 21767,82 грн. в термін до 29.02.2012 р., про що свідчить акт доведення розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням в Академії та акт про добровільне відшкодування витрат (а. с. 30-31), з якими ознайомлений ОСОБА_1 під розпис.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу № 2232-XII від 25.03.1992 р. (далі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Абзацом 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 2232-XII передбачено, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби військовослужбовці, які закінчили вищі військові навчальні заклади або військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів та яким присвоєно військове звання офіцерського складу, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Згідно ч.1 ст.9 та ч.1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей№ 2011-XII від 20.12.1991 року держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. и ч. 6 ст. 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Як слідує з наказу начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.11.2011 року № 189-ос (а. с. 21), відповідача було звільнено з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, тобто за порушення п. и ч. 6 ст. 26 Закону № 2232-XII.

Частиною 10 ст. 25 Закону № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "й" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно п. 3 Порядку відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок № 964) здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Зважаючи на те, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 р. скасовано накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 810 від 18.07.2011 р. в частині оголошення ОСОБА_1 догани, № 874 від 01.08.2011 р. в частині попередження ОСОБА_1 про неповну службові відповідність, № 189-ос від 21.11.2011 р. про припинення (розірвання) контракту та звільнення ОСОБА_1 в запас за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону № 2232-XII (в зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1-ос від 03.01.2012 р. в частині виключення позивача зі списків ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення та додатковою постановою від 26.02.2013 р. зобов`язано Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України в особі начальника видати наказ про звільнення позивача з посади заступника начальника вузла зв`язку по роботі з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону № 2232-XII з 23.06.2012 р. у зв`язку із закінченням строку контракту та враховуючи факт виконання такого рішення, суд не знаходить передбачених Законом № 2232-XII та Порядком № 964 підстав для задоволення вимог про стягнення витрат, пов`язаних із навчанням у вищому навчальному закладі в сумі 21 767,82 грн.

Керуючись ст.ст.245 - 247, 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у адміністративній справі за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону, Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому військовому навчальному закладі - задовольнити.

2. Скасувати Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 2-а/1970/1404/12 від 20.04.2012 р.

3. У задоволенні адміністративного позову Військового прокурора Хмельницького гарнізону, Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у вищому військовому навчальному закладі - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
В повному обсязі постанова складена 04.04.2016 р.

Головуючий суддя Білоус І.О.
копія вірна

Суддя Білоус І.О.