Справа № 813/6168/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 876/11344/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проперті Хаус" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проперті Хаус" до Львівської митниці ДФС про скасування рішення про відмову (винесення картки відмови) у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митнох вартості товарів, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ТОВ «ПРОПЕРТІ ХАУС» звернулося в суд з позовом до відповідача - Львівської митниці ДФС, в якому просило (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправними і скасувати рішення про відмову у митному оформлені товарів №209210000/2014/00236 від 18 червня 2014 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/900027/2 від 18 червня 2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач подав усі необхідні для декларування і визначення митної вартості товару документи за методом - за ціною договору (контракту). Обставини розбіжностей виявлені при розгляді документів спростовуються наступним: проформа, як документ є рахунком на попередню оплату. Виставлена проформа на 18482,49 Євро оплачена в повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Оплачений товар неможливо було завантажити на транспортний засіб, відповідно постачальником завантажено частину товару на суму 13951,56 Євро. Ціна за одиницю товару зазначена у проформі є ідентичною ціні зазначеній в додатку до договору, відповідно вказані обставни не є розбіжністю. Відсутність у додатку №1 до договору підпису відправника, спростовується наявністю підпису відправника в документах позивача. Апелянт звертає увагу на те, що відповідачем здійснено поверхневий контроль наявності в підтверджуючих документах декларанта усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчислені митної вартості за основним методом, консультації з декларантом згідно зі ст.ст. 55, 57 МК України мали одностронній характер, надана позивачем відповідачу інформація - документи підтверджують заявлену митну вартість за основним методом. Таким чином, оскаржувані рішення митного органу прийняті неправомірно. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Представник позивача (апелянта)- Труш І.М. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - Тістечко Ю.Я. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2014 року під час декларування товару (побутові вироби з чорних металів: ручки для щіток, виготовлені із залізних трубок, покриті шаром поліпропілену) декларант ТОВ «Корпус-ПІ ГД») від імені імпортера ТОВ «ПРОПЕРТІ ХАУС» заявив митну вартість згідно зі ст. 57 МК України за основним методом - за ціною договору (контракту).

На підтвердження заявленої митної вартості декларантом відповідно до ст.53 МК України надано митному органу необхідний пакет документів, зокрема: зовнішньо-економічний договір № 06-02/14/EXP|UA від 06 лютого 2014 року та додаток №1 до нього; рахунок на попередню оплату (проформа) № від 06 березня 2014 року; заява про купівлю іноземної валюти №1 від 30 травня 2014 року; платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 30 травня 2014 року; підтвердження оплати через міжнародну систему здійснення платежів (свіфт) від 03 червня 2014 року; рахунок-фактура (інвойс) № від 13 червня 2014 року; пакувальний лист № 80061572 від 13 червня 2014 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №032042 від 13 червня 2014 року; договір №12/06 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 12 червня 2014 року; рахунок на оплату №136 від 16 червня 2014 року транспортних послуг; заявка №11 від 12 червня 2014 року на перевезення; довідка №30 від 16 червня 2014 року про вартість перевезення; прайс-лист (цінова комерційна пропозиція) виробника товару станом на 06 лютого 2014 року; каталог продукції; інформаційна картка продукції із розшифровкою кожної окремої одиниці ввезеного товару по складниках сировини; асортиментний ряд продукції від 06 лютого 2014 року.

Після прийняття митної декларації на товар відбулось спрацювання згенерованого автоматичною системою управління ризиками профілю ризику про заниження митної вартості товару.

Посадовою особою митного органу витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

18 червня 2014 року позивач повідомив відповідача про те, що надання виписки з бухгалтерської документації є неможливим через те, що такий товар позивачем в Україну ввозиться вперше; прейскурант доданий з іншими документами для розмитнення; висновки про якісні та вартісні характеристики буде надано протягом одного робочого дня.

18 червня 2014 року Львівська митниця прийняла картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 20912000/2014/00236, якою повідомлено позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин неможливості завершення митного оформлення через внесення змін у гр. 12, 43,44, 45 ВМД (у зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару).

18 червня 2014 року Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості № 209000006/2014/900027/2. У графі 30 рішення про коригування митної вартості товару митний орган визначив митну вартість товару - побутові вироби з чорних металів: ручки для щіток, виготовлені із залізних трубок, покриті шаром поліпропілену за резервним методом за ціною 16627 євро за одиницю товару. У графі 33 рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в ч.ч.2-4 ст.53 МК України. У рішенні також зазначено про проведення консультації з декларантом згідно зі ст.57 МК України, а також про неможливість застосування методів визначення митної вартості 2а-2г (ст. ст.59, 63 МК України).

Відмовляючи в задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів, які б співпадали по асортименту продукції, невідомі та документально не підтверджені їх фізичні характеристики, якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття спірного рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, а тому у зв'язку обґрунтованими і об'єктивними сумнівами Львівської митниці щодо правильності визнання позивачем митної вартості, а також у зв'язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з ч.ч.2,3 ст.53 МК України, відповідач при митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю правомірно прийняв спірні рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами п.2 ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Ч.4 ст.52 МК України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Ст.53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з вимогами ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про те, що МК України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст.318 МК України, якою передбачено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Ч.3 ст.53 МК України передбачено обов`язок декларанта подавати додаткові документи (за наявності) до визначеного ч.2 цієї статті загального переліку. При цьому такий обов`язок виникає у декларанта виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У такому випадку декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності): 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.4, 5 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу (ч.2 ст.54 МК України).

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 13 липня 2012 року № 362 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з приписами Р.2 п.6 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та числового значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим ч.5-8 ст.58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (Р.2 п.7 Методичних рекомендацій).

Ч.1 ст.55 МК України передбачено, що рiшення про коригування заявленої митної вартостi товарiв, якi ввозяться на митну територiю України з помiщенням у митний режим iмпорту, приймається митним органом у письмовiй формi пiд час здiйснення контролю правильностi визначення митної вартостi цих товарiв як до, так i пiсля їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статтi 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповнi та/або недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може вiдмовити у митному оформленнi товарiв за заявленою декларантом митною вартiстю виключно за наявностi обґрунтованих пiдстав вважати, що заявлено неповнi та/або недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть товарiв, у тому числi невiрно визначено митну вартiсть товарiв, у разi: невiрно проведеного декларантом розрахунку митної вартостi; неподання основних документiв, якi пiдтверджують вiдомостi про заявлену митну вартiсть товарiв (згiдно з перелiком та вiдповiдно до умов, наведених у ч.2 ст.53 цього Кодексу); невiдповiдностi обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартостi товару умовам, наведеним у гл.9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально пiдтвердженої офiцiйної iнформацiї митних органiв iнших країн щодо недостовiрностi заявленої митної вартостi.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару - побутові вироби з чорних металів: ручки для щіток, виготовлені із залізних трубок, покриті шаром поліпропілену, за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В силу вимог МК України обов'язок доведення митної ціни товару лежить у даному випадку на позивачеві.

Разом із тим, витребовування митним органом додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, подані ТОВ «ПРОПЕРТІ ХАУС» до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем на вимогу митного органу про надання додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості надано відповідь про те, що надати виписки з бухгалтерської документації є неможливим через те, що такий товар позивачем в Україну ввозиться вперше; прейскурант доданий з іншими документами для розмитнення; висновки про якісні та вартісні характеристики буде надано протягом одного робочого дня.

Крім того, на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару позивачем на вимогу відповідача про представлення додаткових документів надано цінову довідку Львівської торгово-промислової палати від 18 червня 2014 року № 19-09/1116 щодо вартості вантажу на кордоні України без сплати митних платежів та ПДВ, що постачається на територію України за контрактом № 06-02/14/EXP|UA від 06 лютого 2014 року та інвойсом № від 13 червня 2014 року, якою підтверджено правильність визначення декларантом митної вартості товару за ціною договору. Вказана довідка містить детальний розрахунок митної вартості відповідно до цінових пропозицій аналогічного товару на зовнішніх ринках, з обґрунтуванням усіх чинників, які впливають на її визначення.

Враховуючи зазначене та наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що позивач вживав усіх заходів для доведення митної ціни товару саме за основним методом, а митний орган на підставі аналізу всіх наявних документів (наданих декларантом до митного оформлення товару), а також додатково наданих на вимогу митного органу документів та документально обґрунтованих підтверджень щодо неможливості з об'єктивних причин надати такі додаткові документи, мав можливість визначити митну вартість товарів саме за першим методом - за ціною договору, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально, визначені кількісно і достовірно, всі складові митної вартості, які обов'язкові при її обчисленні, містяться у поданих до митного оформлення документах.

Відповідач не довів суду обов'язкову в силу ч.1 ст.55 МК України наявність передбачених ч.6 ст.54 МК України випадків, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів. Так, відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України вказаної в постановах від 30 червня 2015 року у справі №814/283/14, від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12, від 11 вересня 2012 року у справі № 21 -262а12, за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ТОВ «ПРОПЕРТІ ХАУС» при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому у відповідача не було підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Покликання апелянта на розбіжності в проформі №600029273 від 06 березня 2014 року сума не відповідає сумі, зазначеній в інвойсі, а також умови поставок у проформі EXW, а у фактурі - ЕСА, що викликають сумніви правильності визначення митної вартості декларантом, є безпідставними, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 розділу IV договору № 06-02/14/ЕХР|UА від 06 лютого 2014 року оплата за продукцію здійснюється в формі банківського переказу на рахунок продавця на умовах 100% передоплати, у зв'язку із чим постачальником виставлено рахунок за проплату - проформу №600029273 від 06 березня 2014 року на суму 18482,49 Евро, із зазначенням кількості та ціни за одиницю товару. Вказану проформу оплачено одержувачем, що підтверджено платіжним дорученням в іноземній валюті №1 від 30 травня 2014 року в повному обсязі.

У зв'язку з тим, що товар на суму 18482,49 Євро відповідно до проформи №60002923 від 06 березня 2014 року по своєму об'єму фізично неможливо було завантажити на відповідний транспортний засіб для подальшого транспортування, постачальник завантажив частину товару на суму 13951,56 Євро, що підтверджується інвойсом № від 13 червня 2014 року. Ціни за кожну одиницю товару, вказані в додатку №1 до договору № 06-02/14/ЕХРЩА від 06 лютого 2014 року в проформі №600029273 від 06 березня 2014 року та в інвойсі № від 13 червня 2014 року ідентичні.

Щодо умов поставки, то відповідно до ч.І розділу III договору № 06-02/14/ЕХР|UА від 06 лютого 2014 року виконання договору здійснюється на умовах FCA Пражка - INCOTERMS 2010, такі ж умови поставки (FСА) підтверджуються інвойсом № від 30 червня 2014 року. Умови поставки ЕХW, вказаних у проформі №600029273 від 06 березня 2014 року є опискою, що підтверджується листом постачальника від 25 липня 2014 року.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання відповідача на відсутність підпису відправника, оскільки, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні оригіналу додатку №1 до договору № 06-02/14/ЕХР|UА від 06 лютого 2014 року, такий є, крім того, на цю обставину не звертав уваги митний орган при митному оформленні товару.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість визначення відповідачем митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), оскільки визначення митної вартості Львівською митницею та коригування її у бік збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, Львівською митницею не доведено правомірності прийняття рішення про відмову у митному оформленні товарів №209120000/2014/00236 від 18 червня 2014 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 209000006/2014/900027/2 від 18 червня 2014 року

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим в силу вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проперті Хаус" задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року у справі № 813/6168/14 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про відмову (винесення картки відмови) у митному оформленні (випуску) товарів №209120000/2014/00236 від 18 червня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900027/2 від 18 червня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2016 року.