Справа № 802/154/16-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/154/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2015 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 21,7 га. на території Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області для ведення фермерського господарства, з земель запасу сільськогосподарського призначення ( пасовища). Проте, клопотання позивача так і не було розглянуто відповідачем по суті, про що свідчить лист - відповідь від 21.01.2016 № К-2706/0-409/6-16.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та наданих в судовому засіданні усних поясненнях, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання вдруге не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Натомість, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи ( за вх. №5626 від 24.03.2016 ), з підстав перебування в іншому судовому засіданні в Липовецькому районному суді Вінницької області ( а.с. 52-55 ). Разом із тим, враховуючи повторність неявки представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання, а також з урахуванням обставин, зазначених уповноваженою особою відповідача в поданому клопотанні та з"ясованих з долучених до клопотання матеріалів, судом не встановлено поважності причин неявки представника відповідача в судове засідання, про що постановлено відповідну ухвалу, із занесенням до журналу судових засідань, та вирішено розглядати справу в порядку, визначеному ч. 4 ст. 128 КАС України за відсутності представника відповідача.

Крім того, 24.03.2016 представником відповідача через канцелярію суду подано письмові заперечення проти позову (за вх. №5627), в яких в обґрунтування правомірності відмови відповідача, викладеної в листі від 21.01.2016 № К-2706/0-409/6-16, зазначено, що позивачем при зверненні до управління із клопотанням від 18 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не в повній мірі дотримано вимог Закону України "Про фермерське господарство", зокрема громадянином ОСОБА_2 не наведено достатніх підстав, обставин і фактів можливості самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести фермерську діяльність, не наведено документального підтвердження про наявність у позивача техніки для обробітку землі, ресурсів для залучення найманих працівників чи оренди сільськогосподарської техніки, чи має він потенційних контрагентів, ресурси яких він може на договірних засадах залучити для ведення фермерського господарства ( а.с. 56-58 ).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

В період з червня по жовтень 2015 року, з метою отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 21,7 га. на території Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області для ведення фермерського господарства, позивач неодноразово звертався до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з відповідними клопотаннями від 04.06.2015, від 31.08.2015, від 20.10.2015 за результатом розгляду яких відповідач листами № ДС-31-2-7777.3-5465/19-15 від 03.09.2015, № ДС-31-2-7777.3-10586/19-15 від 03.12.2015 та № ДС-31-2-7777.3-10731/19-15 від 04.12.2015 фактично відмовляв позивачу в прийнятті позитивного рішення посилаючись на невідповідність доданих до вищезазначених клопотань документів вимогам чинного законодавства. При цьому відповідач зазначав, що відповідні клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою можуть бути розглянуті в установленому порядку після приведення їх у відповідність до вимог чинного законодавства ( а.с. 8-14 ).

Усунувши зазначені у листах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області недоліки, позивач 18.12.2015 звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ( а.с. 15 ).

До клопотання позивач додав: викопіювання з схеми землекористування та ситуаційний план сільської ради; довідку Осичнянської сільської ради про відсутність заперечень по наданню земельної ділянки; копію трудової книжки від 09.12.1975; копію трудової книжки від 18.10.1989; копія паспорту; копію ідентифікаційного номеру; копію документу про здобуття вищої освіти в аграрному закладі.

На подане клопотання Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 21.01.2016 року надано позивачу відповідь, викладену в листі № К-2706/0-409/6-16, якою повідомлено про відмову у розгляді по суті зазначеного клопотання, з підстав перебування у власності позивача земельної ділянки площею 2,85 умовних кадастрових гектарів, яка отримана внаслідок паювання бувшого колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 16 ).

Незгода позивача з діями відповідача щодо відмови в розгляді по суті його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 18.12.2015 зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про землеустрій" регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В силу приписів абз. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Отже, суд зазначає, що законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який наведений у ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Таким чином, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відповідно до вимог ст.123 ЗК України зобов'язаний в межах повноважень у місячний строк розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і прийняті одне з рішень, зазначених в цієї статті, а саме надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, суб'єкт владних повноважень повинен діяти у спосіб, встановлений законодавством.

Судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області за наслідком розгляду клопотання позивача від 18.12.2015 не прийняло одне з визначених у статті 123 ЗК України рішень по суті заявлених у зверненні вимог, а листом - відповіддю від 21.01.2016 № К-2706/0-409/6-16 повернула позивачу його клопотання без розгляду по суті, тобто відповідач діяв в межах повноважень, але не у спосіб встановлений законодавством.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірність прийнятого спірного рішення, в той час, як позивачем доведено наявність обставин, що обґрунтовують заявлені позовні вимоги.

За наведених обставин, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача шляхом визнання незаконною відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладену в листі № К-2706/0-409/6-16 від 21 січня 2016 року, в розгляді по суті клопотання ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 21,7 га. на території Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області для ведення фермерського господарства та зобов'язання відповідача розглянути зазначене клопотання позивача з прийняттям рішення, передбаченого ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладену в листі № К-2706/0-409/6-16 від 21 січня 2016 року, в розгляді по суті клопотання ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 21,7 га. на території Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути клопотання ОСОБА_2 від 18 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 21,7 га. на території Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області для ведення фермерського господарства, з прийняттям рішення, передбаченого ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1102,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ( ).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя Секретар