Справа № 806/4190/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м.Житомир справа № 806/4190/15

час прийняття: 12 год. 40 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: представників позивача - Тарнавського В.Я., Бондарчук Л.О.,

представників відповідача - Самохвала А.Ю., Дідик Т.І.,

представника третьої особи -Краснової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, із залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський промисловий альянс", Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно - Західна Залізниця", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.08.2015,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправним податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № від 12.08.2015, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 669928 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 334964 грн і скасувати його. При цьому зазначав, що доводи відповідача про завищення податкового кредиту в лютому 2016 року на 404928,00 грн є помилковими, оскільки на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, щодо протиправного списання коштів позивача Залізницею, фактичного повернення коштів Товариству, навіть на особовий рахунок позивача у ДТГО "ПЗЗ", не відбулося. ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" та його контрагентом лише відкориговано дані по бухгалтерському обліку. Кошти, які ДТГО "ПЗЗ" незаконно списала з особового рахунку позивача, будуть враховані в оплату подальших операцій. У зв'язку з цим позивач вважає, що підстави для зменшення суми податкового кредиту по цим взаємовідносинам відсутні.

Також у обґрунтування своїх позовних вимог указував, що висновки перевірки щодо завищення податкового кредиту у березні - квітні 2014 року на суму 265000 грн, що в свою чергу вплинуло на завищення бюджетного відшкодування на цю ж суму, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам та вимогам діючого законодавства України. Так як на час здійснення господарських правовідносин ТОВ "Подільський промисловий альянс" було платником ПДВ та належним чином зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Факт виконання робіт і надання товарі, визначених за домовленістю у договорах від 27.02.2014 та 07.03.2014, підтверджується належно оформленими первинними документами, зокрема, податковими та видатковими накладними, актами здачі - приймання робіт (надання послуг), товарно - транспортними накладними, банківськими виписками. Господарські операції з цим суб'єктом господарювання відповідали вимогам закону, податкові накладні відповідають порядку їх заповнення, а наявність первинних документів підтверджена самим актом перевірки.

На думку позивача, невиконання контрагентом свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Однак, зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має усі документальні підтвердження розміру своїх витрат.

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав наведених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи - Державного територіально - галузевого об'єднання "Південно - Західна Залізниця", в судовому засіданні факт господарських взаємовідносин з ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" підтвердила. Зокрема, зазначила, що рішенням Господарського суду міста Києва в справі № 910/16688/13 стягнуто з ДТГО "Південно - Західна Залізниця" на користь ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" безпідставно стягнуті кошти в розмірі 2429567,17 грн. Вказана сума, яка була на особовому рахунку вантажовласника, була врахована в оплату подальших операцій. Жодних податкових накладних чи розрахунків коригування до податкових накладних на цю суму ДТГО "Південно - Західна Залізниця" не виписувалося, коригування податкового обліку не здійснювалося.

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський промисловий альянс", до суду не прибув, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області 22.10.1993.

Позивач був платником податку на додану вартість з 24.01.2002 до 29.07.2015 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 09337394 від 24.01.2002.

У період з 10.06.2015 до 22.07.2015 посадовими особами контролюючого органу проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, про що складено акт від 29.07.2015 № 730/22-01/13568156.

Вказаним актом зафіксовано, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр", зокрема, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 192.1 ст. 192, п. 201.9 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого упереджено бюджетне відшкодування 669928,00 грн за 2014 рік.

12 серпня 2015 року Коростенською Об'єднаною ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області на підставі акту перевірки від 29.07.2015 № 730, за порушення гл. 5 ст. 200 п. 200.4, абз. "а", п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 192.1 ст. 192, п. 201.9 ст. 201 Податкового кодексу України, прийнято податкове повідомлення-рішення форми "В1" №. Цим податковим повідомленням - рішенням ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 669928 грн, у тому числі по періодах: червень 2014 року - 205718 грн, квітень 2014 року - 232310 грн, травень 2014 року - 231900 грн, та визначено штрафні санкції в розмірі 334964 грн.

Суд, перевіряючи податкове повідомлення - рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходив із такого.

Як видно зі змісту акту перевірки від 29.07.2015 № 730/22-01/13568156 фактичною підставою зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 669928 грн слугувало те, що за результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про завищення ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" податкового кредиту на суму 669928,00 грн, в т.ч.: за лютий 2014 року в сумі 404928,00 грн по взаємовідносинах з Державним територіально - галузевим об'єднанням "Південно - Західна залізниця", за березень 2014 року в сумі 105498,00 грн та за квітень 2014 року - 159502,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ "Подільський промисловий альянс".

У відповідності до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно зі п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Податковий кредит, згідно зі пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно зі абз. 1 п. 198.2 цієї статті ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз. 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно зі п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

У пункті 201.9 ст. 201 ПК України визначено, що не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Бухгалтерський облік, згідно зі ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У відповідності до частини 1 і 2 статті 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (абз. 11 ст. 1 Закону).

Таким чином, визначальним фактором для формування податкового кредиту з ПДВ є зв'язок придбаних товарів (робіт, послуг) із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів, що відображають реальність таких господарських операцій.

У свою чергу, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що також було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

Щодо податкового кредиту в розмірі 404928 грн.

Стверджуючи про завищення Товариством податкового кредиту за лютий 2014 року на вказану суму Коростенська ОДПІ посилається на те, що на виконання судового рішення в справі № 910/16688/13 ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" у лютому 2014 року проведено сторнування витрат на суму повернутих коштів проводкою Д-т84 К-т631 та Д-т93 К-т84 на суму 2024639,31 грн та проводкою Д-т6442 К-т631 коригування ПДВ по бухгалтерському обліку на суму 404928 грн, відповідно до картки рахунку по 631 із постачальником ДТГО "ПЗЗ". Однак, платником не відкориговано податковий кредит в сумі 404928 грн відповідно до податкового обліку, а саме не було зменшено суму податкового кредиту по декларації з податку на додану вартість та відповідно розрахунку Додаток 5 до Декларації, чим порушено пп. 1921 ст. 192 ПК України.

Під час судового розгляду справи з'ясовано, що позивач тривалий час перебуває у господарських відносинах з Державним територіально - галузевим об'єднанням "Південно - Західна залізниця". Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар`єр" (Вантажовласник) та Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" (Залізниця) було укладено договір № 120 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізницею послуги від 17.11.2010 та договір № ПЗ/ДН-4/13/139/ДНЮ-4 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуг від 12.11.2013.

За умовами цих договорів (п. 3.1) Вантажовласник здійснює попередню оплату Залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок. Одержані кошти Залізниця зараховує на особовий рахунок Вантажовласника. Послуги Вантажовласника за цим договором, надаються за умови наявності коштів на його особовому рахунку.

Судом з'ясовано, що під час перерахування позивачем коштів до Залізниці суми ПДВ з вартості послуг відображалися ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" у складі податкового кредиту в тому звітному періоді у якому було здійснено списання коштів на рахунок у Залізниці. Зокрема, на виконання умов договору № 120 від 17.11.2010 ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" перераховано на особовий рахунок грошові кошти в сумі 2429567,17 грн, в т.ч. сума ПДВ - 404927,86 грн як попередню оплату наданих послуг.

У період з 01.01.2013 до 10.04.2013 Державним територіально - галузевим об'єднанням "Південно - Західна залізниця" з особового рахунку Вантажовласника списано 2429567,17 грн, із яких: плата за користування вагонами - 2287221,90 грн, збір за зберігання вагонів - 142345,27 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр", вважаючи списання вказаних коштів безпідставним, звернулося до суду з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 2429567,17 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2013 в справі № 910/16688/13, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2014 залишено без змін, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" задоволено повністю. Стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" безпідставно стягнуті кошти в розмірі 2429567 (два мільйони чотириста двадцять дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн 17 коп. та судовий сбір в розмірі 48591 (сорок вісім тисяч п'ятсот дев'яносто одна) грн 34 коп.

З метою виконання указаного судового рішення, позивачем і ДТГО "Південно - Західна залізниця" у лютому 2014 року проведено сторнування витрат на суму повернених коштів і коригування податку на додану вартість по бухгалтерському обліку на суму 404928,00 грн. При цьому фактичного руху коштів, у тому числі по особовому рахунку позивача у контрагента не відбулося.

Сторонами досягнуто домовленості про те, що безпідставно списані кошти з особового рахунку позивача будуть враховані в оплату подальших операцій, тобто Залізниця надасть Вантажовласнику послуг на спірну суму, податок на додану вартість із якої в розмірі 404927,86 грн позивачем було включено до складу податкового кредиту звітного періоду в якому відбулося списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, а саме особовий рахунок Товариства в Залізниці.

Про зазначене наголошував позивач у своїй позовній заяві, його представник під час судового розгляду справи, а також підтверджено у поясненнях третьої особи (т. 1 а.с. 164-165).

У відповідності до п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно зі пп. 192.1.1 п. 192. 1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку (пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192 ПК України).

У контексті наведеного слід відмітити, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань постачальник товарів/послуг виписує розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за затвердженою державною податковою службою формою (додаток 2 до податкової накладної). Відповідний розрахунок є підставою коригування покупцем сум податкового кредиту.

Судом установлено, що постачальником - ДТГО "Південно - Західна залізниця" коригуючих документів позивачу виписано не було. Жодних коригувань ні під час списання коштів з рахунку позивача, ні після постановлення судом рішення в податковому обліку постачальника не здійснювалось.

Фактичного руху коштів на користь позивача у лютому 2014 року не було, про що свідчать реєстр вхідних платіжних доручень за лютий 2014 року (т. 1 а.с. 53) та пояснення представників позивача і третьої особи.

Отож, збільшення суми компенсації на користь платника податку - ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" у лютому 2014 року не відбулося.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів контролюючого органу щодо завищення платником податкового кредиту в лютому 2014 року на суму 404928 грн.

Стосовно завищення податкового кредиту за березень та квітень 2014 року в сумі 105498,00 грн і 159502,00 грн відповідно.

Як видно зі змісту акту перевірки від 29.07.2015 № 730/22-01/13568156, на переконання відповідача, завищення податкового кредиту, що в свою чергу вплинуло на завищення бюджетного відшкодування в сумі 265000 грн, відбулося у зв'язку з отриманням ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" податкових накладних від ТОВ "НВП "Український промисловий альянс" без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкта оподаткування, несплати податків, в результаті чого дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Вказане обґрунтовується Коростенською ОДПІ тим, що свідоцтва платника ПДВ ТОВ "Подільський промисловий альянс" скасовано 13.01.2015 у зв'язку з внесенням запису до ЄДР про відсутність за місцезнаходженням; протягом 2014 року контрагент не подає звітність 1ДФ, інформація про наявність у нього основних засобів відсутня; остання декларація з податку на додану вартість подана 20.05.2014 за квітень 2014 року; податкові декларації з ПДВ за січень, лютий, березень, квітень та видаткові накладні підписані ОСОБА_7, однак, відповідно до автоматизованої системи АС "Реєстрація АА", керівником є ОСОБА_8. Також відповідач посилається на податкову інформацію від 13.01.2015 № 4/26-59-22-03/37294229 про неможливість проведення зустрічної звірки, отриману від ДПІ у Шевченківському р-ні м. Києва.

Суд не погоджується із наведеними висновками відповідача, зважаючи на таке.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що позивач не мав у перевіряємому періоді взаємовідносин з ТОВ "НВП "Український промисловий альянс". Податковий кредит з податку на додану вартість у березні - квітні 2014 року в розмірі 265000 грн позивачем сформовано по операціях з ТОВ "Подільський промисловий альянс".

Матеріали справи підтверджено, що 27 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський промисловий альянс" (Підрядник) укладеного договір на виконання робіт № 27 (т. 1 а.с. 62-68). За умовами вказаного договору Підрядник зобов'язується виконати роботи по реконструкції під'їзної залізничної колії ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" на ст. Сокорики (далі - об'єкт) шляхом вкладання однієї додаткової тупикової колії 637 пог./м, згідно технічних умов ДТГО "Південно - Західна залізниця" та затвердженою проектною документацією (далі - Роботи Підрядника), здати об'єкт Замовнику у встановлений термін. Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик з підготовленим насипом (нижньої основи) колії, проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування Роботи Підрядника, прийняти завершену реконструкцію об'єкта і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно зі п. 4.3 згаданого договору, вартість та види робіт за цим договором визначається у специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною даного договору.

У пункті 4.5 договору № 27 від 27.02.2014 визначено, що оплата за цим договором здійснюється Замовником Підряднику у відповідності до пунктів 3.3.3, 3.3.4, 3.3.5 договору платіжними дорученнями на поточний рахунок Підрядника у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт Підрядником на підставі актів виконаних робіт.

Остаточний розрахунок з Підрядником здійснюється протягом 5-ти робочих днів після здачі об'єкта в експлуатацію, передачі всіх необхідних для експлуатації об'єкта дозволів та документів, і підписання акта державної комісії про здачу об'єкта в експлуатацію (п. 4.6. договору від 27.02.2014).

Відповідно до п. 5.1. указаного договору, здавання - приймання виконаних робіт оформляється актами приймання - передачі, підписаними обома сторонами, які щомісяця подаються Підрядником Замовнику.

До договору про виконання робіт № 27 від 27.02.2014 сторонами підписано специфікацію (т. 1 а.с. 69), в якій визначено найменування послуг за договором (укладка стрілочного переводу, збирання рельсошпальної решітки 637 пог/м, укладення рельсошпальної решітки 637 пог/м, будівництво тупикового упора, виправка та рихтовка під'їзної колії 637 пог/м, будівництво залізничного переїзду), їх кількість та вартість. Також у цій специфікації визначено загальну вартість послуг у розмірі 324020,00 грн, в тому числі ПДВ - 54003,33 грн.

На виконання вказаного договору 30.04.2014 сторонами підписано акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000036 (т. 1 а.с. 61), ТОВ "Подільський промисловий альянс" видано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" податкову накладну № 8 від 30.04.2014 (т. 1, а.с. 56) на загальну суму 324020,00 грн (у т.ч. ПДВ - 54003,33 грн).

Оплата за виконані роботи проведена позивачем у безготівковій формі розрахунку, про що свідчать виписка по рахунку Товариства за 20.05.2014 (т. 1 а.с. 114).

07 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський промисловий альянс" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" (Покупець) укладено договір поставки № 27-02 (т. 1 а.с. 71-75).

У відповідності до п. 1.2 договору № 27-02 від 07.03.2014 предметом поставки є обладнання та матеріали, найменування яких, їх кількість та вартість вказується у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

За змістом п.п. 2.1, 2.2, 2.3 вказаного договору, загальна ціна договору складається із загальної вартості товару, поставленого по специфікаціях (видаткових накладних), протягом дії договору і становить 1265980,00 грн, в т.ч. ПДВ 210996,67 грн. Покупець здійснює оплату за товар на підставі виставлених постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Розрахунок за товар проводиться в три етапи: перший етап: 20 % - 253196,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 42199,33 грн проводиться шляхом передоплати не пізніше ніж через 10 днів з моменту підписання даного договору; другий етап: 30 % - 379794,00 грн, в т.ч. ПДВ - 63299,00 грн - сторони погоджують за результатами поставок товару, після початку їх здійснення, але не раніше ніж після 10-ти поставок; третій етап: 50 % - 632990,00 грн, в т.ч. ПДВ - 105498,34 грн - в 5-ти денний строк після виконання Постачальником всіх поставок товару в кількості та сортименті вказаних у Специфікації.

Поставка (передача) товару здійснюється за місцезнаходженням продавця на умовах DAP (поставка в пункті) у відповідності до Правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс», у редакції 2010 року. В окремих випадках за узгодженням з Покупцем, товар може бути поставлений на умовах зазначених в Специфікації (п. 4.1 договору поставки).

Пунктом 4.4 договору від 07.03.2014 визначено, що право власності на товар та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару до Покупця переходить в момент передачі товару від Постачальника Покупцю за видатковою накладною.

Згідно зі специфікації до договору № 27-02 від 07.03.2014 (т. 1 а.с. 76), предметом договору є поставка контрагентом позивачу: шпал ж/б в комплекті б/у, рейок Р65 б/у, накладок Р65 б/у, стрілочного переводу Р651/9, бетонного переводного брусу 1/9, тупікового упору, бетонного залізничного переїзду. Загальна вартість матеріалів за даною специфікацією до договору № 27-02 від 27.02.2014 з урахуванням послуг автотранспорту становить 1265980,00 грн, в тому числі ПДВ - 210996,67 грн.

Факт придбання позивачем у ТОВ "Подільський промисловий альянс" товарно - матеріальних цінностей, відповідно до даного договору, у квітні 2014 року на загальну суму 1265980,00 грн, у т.ч. ПДВ - 210996,67 грн, підтверджується видатковими накладними (т. 1 а.с. 115- 118): №РН-0000081 від 02.04.2014 на суму 408000,00 грн, в т.ч. ПДВ- 68000 грн; №РН-0000082 від 22.04.2014 на суму 573300,00 грн, в т.ч. ПДВ - 95550,00 грн; №РН-0000083 від 28.04.2014 на суму 226680,00 грн, в т.ч. ПДВ - 37780,00 грн; №РН-0000084 від 30.04.2014 на суму 58000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 9666,67 грн.

Також Продавцем були виписані ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" податкові накладні (т. 1, а.с. 54-55, 57-60), а саме: № 4 від 14.03.2014 на загальну суму 253196,00 грн (у т.ч. ПДВ - 42199,33 грн); № 7 від 20.03.2014 на загальну суму 379794,00 грн (у т.ч. ПДВ - 63299,00 грн); № 2 від 08.04.2014 на загальну суму 316495,00 грн (у т.ч. ПДВ - 52749,17 грн); № 3 від 22.04.2014 на загальну суму 31815,00 грн (у т.ч. ПДВ - 5302,50 грн); № 5 від 28.04.2014 на загальну суму 226680,00 грн (у т.ч. ПДВ - 37780,00 грн); № 6 від 30.04.2014 на загальну суму 58000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 9666,67 грн).

На підтвердження транспортування придбаного товару від ТОВ "Подільський промисловий альянс" (пункт навантаження м. Гнівань Тиврівський р-н) до позивача (пункт розвантаження с. Бехи, Коростенський р-н, Житомирська обл.) до матеріалів справи долучені товарно-транспортні накладні (т. 1 а.с. 77 - 108) на перевезення ТМЦ згідно видаткових накладних №РН-0000081 від 02.04.14, № РН-0000082 від 22.04.14, №РН-0000084 від 30.04.14, №РН-0000083 від 28.04.14.

Перевезення придбаних позивачем у ТОВ "Подільський промисловий альянс" товарів у квітні 2014 року на замовлення та за рахунок останнього здійснював ФОП ОСОБА_9 вантажними автомобілями з причіпами.

Розрахунки з ТОВ "Подільський промисловий альянс" позивач здійснював у безготівковій формі, на підтвердження чого надав виписки по рахунках за 14.03.2014, 20.03.2014 та за період з 01.04.2014 по 30.04.2014 (т. 1 а.с. 109- 112).

Судом встановлено, що на час здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, останній був зареєстрований як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і платник податку на додану вартість.

Вказані податкові накладні, виписані ТОВ "Подільський промисловий альянс", сформовані відповідно до статті 201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 10 "Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 р. за N 185/24962 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), містять усі обов'язкові реквізити та видані особою, зареєстрованою як платник податку на додану вартість, на момент їх видачі. Вказані обставини ані в акті перевірки від 29.07.2015, ані представником відповідача під час розгляду справи в суді не заперечувалися.

При цьому суд звертає увагу на те, що договори, специфікації до них, податкові та видаткові накладні, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) від ТОВ "Подільський промисловий альянс" підписані ОСОБА_7.

Судом установлено, що ОСОБА_7 з 20 вересня 2010 року є підписантом ТОВ "Подільський промисловий альянс". Відомості про повноваження якого внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо вказаного Товариства (т. 1 а.с. 146-149).

ОСОБА_7 був допитаний судом як свідок. Під час дачі показань в судовому засіданні він підтвердив укладення договорів з ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр", виконання робіт та продаж товарів за цими договорами, а також видання податкових і видаткових накладних позивачу. Також указав, що роботи здійснювались із залученням третіх осіб на підставі цивільно-правових угод.

На даний час ОСОБА_7 на ТОВ "Подільський промисловий альянс" не працює.

За наведених обставин, податкові накладні виписані ТОВ "Подільський промисловий альянс", за якими позивач відніс суми до складу податкового кредиту, підписані уповноваженою посадовою особою підприємства, про яку зазначено в ЄДРПОУ.

У судовому засіданні з'ясовано, що укладення договору № 27 від 27.02.2014 та як наслідок придбання товарно - матеріальних цінностей, відповідно до договору від 07.03.2014, зумовлено необхідністю поліпшення навантажування та скорочення часу обігу вагонів по ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" шляхом вкладення однієї додаткової тупикової колії.

Технічні умови та проектування, проект розвитку колійного господарства позивачем отримано, погоджено та затвердженого в ДТГО "Південно - Західна залізниця".

Наведені обставини підтверджені відповідними документами, наявними у матеріалах справи, (т. 1 а.с. 170-172, т. 2 а.с. 53-64).

Факт виконання ТОВ "Подільський промисловий альянс" будівельних робіт для ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" також підтверджено актом комісії ДТГО "Південно - Західна залізниця", якою проведено обстеження реконструйованої під'їзної колії ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" при ст. Сокорики на її відповідність вимогам ПТЕ залізниць України та постановлено, що новозбудована колія № 9, вкладений стрілочний перевід № 101, та збудований упор на під'їзній колії ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" відповідають вимогам ПТЕ залізниць України. При цьому зазначено, що технічні умови за № НГ-НЗ-1-5/133 від 04.03.2014, які видані ДТГО "Південно - Західна Залізниця" на проектування та реконструкцію під'їзної колії ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" виконані у повному обсязі. Копія акта долучена до матеріалів (т. 1 а.с. 168).

Наведені у акті обставини знайшли своє відображення в поясненнях третьої особи (т. 2 а.с. 41-42).

Отже, наявними первинними документами, долученими до матеріалів справи, що описані вище, підтверджуються обставини реального виконання контрагентом робіт за договором № 27 від 27.02.2014 та придбання товарів на підставі договору № 27-02 від 07.03.2014 позивачем у цього ж контрагента, а не лише документальне оформлення господарських операцій з перерахуванням коштів постачальнику, на чому наполягає відповідач.

Стосовно тверджень відповідача про неможливість реального виконання укладених позивачем зі своїм контрагентом правочинів через відсутність у останнього необхідних умов (трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів) для ведення господарської діяльності з посиланням на дані податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Подільський промисловий альянс" з платниками податків за лютий 2013 року - квітень 2014 року", то суд їх до уваги не приймає, враховуючи наступне.

У відповідності до пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку.

Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

В силу приписів частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

У свою чергу, отримання контролюючим органом акту перевірки чи довідки зустрічної звірки, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий контролюючий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані довідка зустрічної звірки не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів у контрагентів та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, а не актами податкової перевірки. Вказані ж в актах контролюючих органів недоліки, допущені суб'єктом господарювання при укладенні та виконанні договорів, не є підставою для визнання правочинів нікчемними, оскільки чинне законодавство не встановлює таких підстав нікчемності правочину.

За таких обставин, доводи відповідача з посиланням на матеріали перевірки про те, що діяльність контрагента позивача - ТОВ "Подільський промисловий альянс" була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням позивачу податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту, судом оцінюються критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України.

В ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за вищевказаними договорами інший результат, ніж придбання товару та отримання послуг.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

Також, на думку суду, є необґрунтованими посилання контролюючого органу на пояснення гр. ОСОБА_8 - керівника ТОВ "Подільський промисловий альянс", в яких він повідомив, зокрема, що ніякого відношення до фінансово - господарської діяльності вказаного Товариства не мав, зважаючи на слідуюче.

Згідно зі частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В силу приписів частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Системний аналіз положень норм чинного процесуального законодавства свідчить на користь висновку, що пояснення, відібрані Оперативним Управлінням ГУ Міндоходів у Київській області, у керівника певного контрагента не можуть бути належним доказом у даній адміністративній справі та свідчити про нікчемний характер договорів, укладених між позивачем і контрагентом.

У розумінні кримінально-процесуального законодавства України, належними засобами, які б підтверджували відповідні юридичні факти, зокрема, вину службових осіб у фальсифікації бухгалтерських чи інших документів, є відповідні судові рішення, що набрали законної сили.

Інформація стосовно наявності таких судових рішень щодо посадових осіб ТОВ "Подільський промисловий альянс" на момент розгляду адміністративної справи відсутня.

Відтак, відмова керівника контрагента позивача ОСОБА_8 від факту здійснення фінансово - господарської діяльності ТОВ "Подільський промисловий альянс" не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ не отримання позивачем товару та послуг, на виконання договорів.

Акт перевірки не містить жодних посилань на те, що установчі документи, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість контрагента позивача були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду як на дату укладання чи виконання договору так і на дату складання податкових накладних.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов'язки, не передбачені чинним законодавством.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак, контролюючим органом не доведено існування таких обставин.

Ураховуючи наведене, висновки податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства щодо завищення формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ "Подільський промисловий альянс" мають характер припущень та є необґрунтованими, відтак не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення - рішення у відповідній частині.

За таких обставин, коли позивачем податковий кредит з податку на додану вартість у спірний період сформовано правомірно, то висновки контролюючого органу щодо завищення ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" бюджетного відшкодування на суму 669928,00 грн за 2014 рік є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Усупереч наведеним нормам, відповідачем не доведено існування обставин на підставі яких прийнято спірне податкове повідомлення - рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 12 серпня 2015 року № є протиправним, тому його необхідно скасувати в повному обсязі.

Беручи до уваги все зазначене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 487,20 грн (платіжне доручення № 2184 від 25.08.2015) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 12.08.2015 № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 669928 грн і визначено штрафні санкції в розмірі 334964 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" 487,20 грн, сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 12 березня 2016 р.