Справа № 320/1540/16-а
Суддя: Ніколова І. С.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.04.2016
Справа №320/1540/16-а
Провадження №2-а/320/86/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Ніколовой І.С.

при секретарі: Колесніковій Л.В.,

позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача: Джантемір М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А НО В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради (УСЗН) протиправними, зобов'язати УСЗН виплатити за лютий та березень 2016 р. належні позивачу, як переселенцю, грошові кошти, звільнити від судового збору та розглянути позачергово на протязі 10 днів з моменту отримання позову так як його залишили без засобів існування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2015 року, позивач знаходиться в м. Мелітополі як вимушений переселенець з зони проведення АТО та знаходиться на обліку в УСЗН. Підставою для постановки на облік є довідка переселенця завірена міграційною службою. 26 лютого 2016 року позивач дізнався що його позбавили виплат незаконним способом, тим самим поставили під загрозу його існування, чим нанесли позивачу матеріальну та моральну шкоду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та суду пояснив, що з 23.03.2015 року він як вимушений переселенець проживає в АДРЕСА_1. 26.02.2016 року УСЗН його повідомило, що його соціальні виплати заблоковані. Його звернення до УСЗН залишили без відповіді. В решті решт він звернувся знову до УСЗН та з 29.03.2016 р. соціальні виплати йому поновлено, тому позивач просить суд визнати дії УСЗН протиправними та зобов'язати УСЗН виплатити за лютий та березень 2016 р. належні йому, як переселенцю, грошові кошти.

Представник управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (ВПО) та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з 24.03.2015 року, що підтверджується відповідною довідкою від 24.03.2015 року. Однак, згідно Порядоку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджених Постановою КМУ №505 від 01.10.2014 р. ВПО мають право на грошову допомогу з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більш ніж на шість місяців. 01.08.2015 р. позивач звернувся до відділення АТ «Ощадбанк» з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичних операцій, для покриття витрат проживання, у тому числі оплату комунальних послуг та з заявою про перерахування вищезазначених коштів на свій поточний рахунок. Після спливу шестимісячного строку особа, якій нараховується зазначена адресна допомога має звернутись до банку з заявою, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення допомоги. З 01.02.2016 року соціальні виплати було призупинено, поновлення яких можливо лише за його заявою з наданням документів, які підтверджують факт проживання. Позивач відмовився надавати до управління довідку про місце проживання, яка підтверджує правомірність соціальних виплат. 14.03.2016 р. було зроблено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї. Після чого ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеній особі, потрібно було звернутися до управління для оформлення допомоги на новий період, але позивач до управління звернувся лише 29.03.2016 року. Допомога була призначена з 29.03.2016 по 23.09.2016 у розмірі 1074,00 грн. відповідно до рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 30.03.2016.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи справи щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 55 Конституції України передбачено що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 56 кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 24.03.2015 № ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з 24.03.2015 /а.с. 6/.

Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, довідка є документом, який видається внутрішньо переміщеній особі. Для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

Судом встановлено, що на адресу управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області у лютому 2016 року надійшли листи Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 18.02.2016 № 02.19, лист Міністерства соціальної політики від 16.02.2016 № 672/0/10-16/081, в яких було повідомлено про необхідність призупинення обліку та соціальних виплат у зв'язку з тим, що виявлені випадки проведення соціальних виплат з порушенням вимог урядових рішень. Поновлення обліку та соціальних виплат можливе лише після написання заяви про поновлення реєстрації та надання документів, які підтверджують факт проживання або актами перевірки факту проживання /а.с. 21,22/.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 14.03.2016 р., що є підставою для підтвердження проживання позивача у м. Мелітополь та підставою для правомірного отримання усіх соціальних виплат у м. Мелітополь, було підтверджено факт проживання ОСОБА_1 в м. Мелітополі. /а.с.26/.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи строк дії довідки становить шість місяців з дати її видачі. У разі продовження дії обставин, що визначені в статті 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців.

Однак, пункт 6 було доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ України № 636 від 26.08.2015 року, вже після отримання позивачем довідки від 24.03.2015 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, яка є дійсною до 25.03.2016 року.

До відділення АТ «Ощадбанк» з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичних операцій, для покриття витрат проживання, у тому числі оплату комунальних послуг та з заявою про перерахування вищезазначених коштів на свій поточний рахунок позивач звернувся 01.08.2015 р., ця обставина не оспорюється сторонами.

При цьому позивач зазначає, що його не було повідомлено про необхідність повторного звернення через шість місяців для продовження виплат, а представник відповідача не надала докази того, що йому таке повідомлення було вручено.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказане положення знайшло своє підтвердження в рішенні Конституційного Суду України, від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, згідно якого положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд вважає, що довідка 24.03.2015 р. № видана ОСОБА_1 була дійсна на підставі Постанови КМ України № 509 від 01.10.2014 року до 25.03.2016 року, а тому призупинення соціальних виплат відповідачем є протиправним.

Посилання представника відповідача, що необхідність призупинення виплати пенсії позивачу виходить з п. 3 Порядку про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання суд вважає безпідставними, так як постановка на облік та виплата пенсії, особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції проводиться на підставі довідки, встановленої постановою КМ України № 509 від 01.10.2014 року, яку ОСОБА_1 надав своєчасно і яка була дійсна до 25.03.2016 року, а про необхідність повторного звернення після спливу шестимісячного строку позивачу повідомлено не було.

Відповідно до заяви ОСОБА_1, 29.03.2016 року звернувся до управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з заявою про поновлення йому виплати з 01.04.2016 року по 01.10.2016 року /а.с.36 зворот/.

24.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області з заявою про продовження довідки № 3102 внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції з 24.03.2016 року у зв'язку з закінченням строку дії, після чого вказану довідку йому було продовжено терміном до 23.09.2016 року /а.с.35/.

Відповідно до п. 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Уповноважений орган щодня формує та направляє в електронній формі відповідному територіальному підрозділу ДМС перелік осіб, яким видана довідка. Під час видачі довідки посадова особа уповноваженого органу інформує внутрішньо переміщену особу про обов'язок повідомити протягом 10 днів відповідному територіальному підрозділу ДМС про фактичне місце проживання, а також про зміну фактичного місця проживання або повернення до покинутого місця проживання. Територіальний підрозділ ДМС у триденний строк після повідомлення внутрішньо переміщеною особою про фактичне місце проживання проводить перевірку наведених у довідці відповідних відомостей, проставляє у разі підтвердження таких відомостей на зворотному боці довідки відмітку про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, та щодня подає в електронній формі уповноваженому органові відповідну інформацію. 29.03.2016 р. позивачу у довідці була зроблена відмітка про реєстрацію місця фактичного проживання. /а.с.38/

Відповідно до абз. 1 п. 1 постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

На підставі вищезазначеного судом було встановлено, що на підставі акту, який підтверджує факт проживання, заяви позивача ОСОБА_1 йому, за рішенням Мелітопольського УСЗН від 30.03.2016 р., було поновлення соціальні виплати, як ВПО з 29.03.2016 р., а тому суд приходить до висновку про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_1, як переселенцю, за період з 01.02.2016 р. по 28.03.2016 р. протиправними та необхідності зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради виплатити позивачу соціальні виплати, як переселенцю, за період з 01.02.2016 р. по 28.03.2016 р.

Керуючись ст.22,55, 56,58, 64 Конституції України, Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 509, Порядком про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, ст.ст. 2, 4, 5, 8,11, 17-19, 48, 69-72, 99, 122, 158, 159, 161, 162, 163, КАС України», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_1, як переселенцю, за період з 01.02.2016 р. по 28.03.2016 р.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради виплатити ОСОБА_1 соціальні виплати, як переселенцю, за період з 01.02.2016 р. по 28.03.2016 р.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ гривня 20 /двадцять/ копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови або якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: