Справа № 308/12564/15-а
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2016 рокум. Ужгород№ 308/12564/15-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник Васильчук Л.Б.,

відповідача: Закарпатська митниця ДФС - представник в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

УхвалоюУжгородського міськрайонного суду від 10.02.2016 року відповідача - Чопську митницю Міндоходів України замінено її правонаступником - Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України та направлено дану адміністративну справу для розгляду за підсудністю до Закарпатського окружного адміністративного суду .

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста " Ужгород" Чопської митниця Міндоходів щодо позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0002/30506/14 за ознаками ст. 483МК України. Відповідно на підставі ст. 511 МК України за вищевказаним протоколом у позивача було вилучено та відповідачем не повернуто легковий автомобіль марки "Renault Laguna" 2002 випуску, номерний знак НОМЕР_1 , цигарки вітчизняного виробництва з акцизною маркою України "Мarlboro" в кількості 999 пачок загальною вартістю 14 485, 50 грн; цигарки "Мalboro gold" в кількості 920 пачок загальною вартістю 13340,00 грн.; цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "NZ bleck" в кількості 999 пачок та цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "LIFA Strowbеrry" в кількості 1334 пачки. Вважає, що відповідачем помилково не враховно приписи статті 236 ЦК України, яка визначає ознаки непереборної сили та приписи Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де законодавець розглядає антитерористичну операцію в контексті непереборної сили. Крім того, позивач вважає, що з моменту постановлення судового рішення апеляційною інстанцією у Чопської митниці відпала правова підстава для примусового утримання майна.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з вказаних в позовній заяві підстав.

Представник відповідача будучи присутнім в судовому засіданні 09 березня 2016 року позов не визнав з мотивів, наведених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що посадові особи митного органу діяли в межах чинного законодавства та наведені фактичні обставини справи вказують на правомірність дій посадових осіб митниці та на безпідставність вимоги позивача щодо не нарахування плати за зберігання товару на складі митного органу. Звернув увагу суду на те, що оскільки постановою апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні порушення митних правил, то відповідно до п.2 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, вказане вилучене майно підлягало поверненню тільки після сплати витрат за його зберігання. Таким чином, як зазначає відповідач, обставини непереборної сили на які посилається позивач є підставою для не включення до розрахункового строку тільки у разі затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митного органу. Однак, в даному випадку така підстава відсутня. Просив в задоволенні позову відмовити

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2014 року, під час огляду автомобіля марки "Renault Laguna" 2002 випуску, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував громадянин України ОСОБА_1 було виявлено приховані від митного контролю 4252 пачки цигарок. За даним фактом 01.01.2014 року державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста " Ужгород" Чопської митниці Тимко В.Ю. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил за № 0002/30506/14,який передано на розгляд до суду ( а.с. 10-12).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2014 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України за вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 44321,60 грн. з конфіскацією цигарок та транспортного засобу.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року в порядку розгляду апеляційної скарги позивача, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, однак провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2014 року щодо ОСОБА_1 - скасовано ( а.с. 13-15).

Відповідно до статті 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Судом встановлено, що 10.07.2014 року, позивач звернувся на митницю, із заявами про видачу згідно постанови апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року тютюнових виробів після сплати за зберігання з метою ввезення на митну територію України та вилученого транспортного засобу з метою вивезення за межі митної території України, ( а.с. 60).

23.07.2014 року митниця клопоче про роз`яснення рішення апеляційним судом Закарпатської області постанови від 08.07.2014 року, та 05 серпня 2014 року про виправлення описки в судовому рішенні, ( а.с.62- 65).

24.07.2014 позивач звернувся на митницю із заявою з приводу повернення вилученого товару ( а.с. 64).

Листом від 07.08.2014 року митниця надала відповідь позивачу, в якому вказувалась про неможливість виконання постанови апеляційного суду у зв`язку із допущеною опискою у описовій частині постанови від 08.07.14 року, ( а.с. 66).

10.09.2014 року, Постановою апеляційного суду Закарпатської області внесено виправлення у постанову апеляційного суду Закарпатсько області від 08.07.2014 - зазначено вважати правильним ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу НОМЕР_2 замість VF1DG0В, ( а.с. 67).

29.09.2014 року митниця повідомила позивача про умови повернення автомобіля та тютюнових виробів, а саме проінформували про те, що сума витрат за зберігання тимчасово вилученого майна на складі митниці становить 12.0 Євро за добу зберігання, починаючи з 20.09.2014 року, ( а.с. 68).

Як слідує із доказів наданих відповідачем, 01 жовтня 2014 року на митницю звернувся громадянин ОСОБА_2 , брат позивача, який повідомив що позивач ОСОБА_1 зарахований в списки військової частини НОМЕР_3 9м.Чоп та поставлений на всі види забезпечення на період до оголошення демобілізації та з 19.09.2014 року знаходиться у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури на ділянці Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, для охорони державного кордону на загрозливих напрямках, до даної заяви була додана довідка № 10/701 від 30.09.2014 року ( а.с. 18, 69).

09.10.2014 року листом митниця повторно повідомила позивача про необхідність звернення на митницю для отримання вилученого майна та повідомила про розмір витрат за зберігання майна на складі митниці ( а.с. 70).

23 лютого 2015 року, позивач повернувшись із зони АТО звернувся на митницю із заявою про видачу належного йому майна та не нарахування при цьому плати за зберігання на складі митниці, ( а.с. 72-73).

Листом від 27.02.2015 позивачу було надано відповідь в якій вказувалось на відсутність підстав для звільнення від відшкодування витрат митного органу за зберігання товарів, (а.с. 74-76).

Крім того, судом встановлено, що 26.02.2015 року позивач звернувся до прокуратури Закарпатської області із скаргою на неправомірні дії працівників митниці.

Дана скарга була переадресована до УВБ ГУ ДФС у Закарпатській області для проведення перевірки обставин.

Перевірка тривала до квітня 2015 року, після чого 23.04.2015 року матеріали були направлені до прокуратури Закарпатської області для надання правової оцінки діям працівників митниці. Позивачу було рекомендовано звернутись до Закарпатської митниці ДФС для отримання його майна і у разі незгоди з рішенням щодо визначення правомірності нарахування суми витрат за зберігання майна - звернутись до суду, ( а.с. 24).

19.03.2015 на митницю надійшла заява позивача про намір отримати вилучене майно 24 березня 2015 року, 20.04.2015 року та 05.05.2015 року позивач звернувся на митницю їз заявами про надання розрахунку сплати за зберігання транспортного засобу на складі митниці, ( а.с. 78-79).

Листом від 06.05.2015 року позивачу було надано розрахунок плати за зберігання вилученого товару на складі митного органу, ( а.с. 80).

Дані обставини відповідно до ч.3 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню як такі, що визнаються сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний зв`язок суд вважає бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України щодо неповернення зі складів митних органів вилученого майна протиправною з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються в першу чергу Митним кодексом України, а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 458, частини 1 статті 459 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Статтею 465 Митного кодексу України передбачено, що конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом « 1» пункту 1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 25 серпня 1998 року (далі Порядок № 1340) визначено, що його дія поширюється на майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, крім вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію.

Відповідно пункту 2 Порядку № 1340 облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного у пункті 1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до пункту 9 цього Порядку покладаються на органи (організації), що здійснили вилучення або зберігають його.

Згідно пункту 3 вищевказаного Порядку майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, зберігається органами (організаціями) у власних (орендованих) спеціально обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або передається ними для зберігання іншим організаціям за договорами.

Пунктом 18 Порядку № 1340 передбачено, що повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. У разі відсутності майна повернення його вартості здійснюється у розмірі, встановленому підпунктом 6 пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України.

Положення пункту 18 Порядку № 1340 узгоджується із частиною 3 статті 528 Митного кодексу України, яка передбачає, що у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Разом з цим однією із передумов повернення майна є відшкодування витрат митних органів за його зберігання.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 10.07.2014 року тобто на другий день з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 08.07.2014 року звернувся до митниці з вимогою про повернення вилученого майна (а.с. 16), проте як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу відповіді митного органу від 07.08.2014 року останній не видав вилучене майно та одночасно повідомив про неможливість виконати постанови апеляційного суду у звязку з опискою і тільки 29.09.2014 року митниця повідомила позивача про умови повернення та про необхідність відшкодування витрат, понесених митним органом на зберігання майна .

Однак на переконання суду, в даному випадку вимога митного органу щодо відшкодування вищевказаних витрат суперечить чинному законодавству України.

Так 15 червня 2012 року Міністерством фінансів України прийнято наказ № 731 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів» (далі - Порядок № 731).

Пунктом 1 Порядку № 731 визначено, що останній встановлює механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в частині шостій статті 239 Митного кодексу України, на складах митних органів.

Відповідно пункту 2 Розділу ІІ Порядку № 731, витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Пунктами 1 - 3 Розділу ІІІ Порядку № 731 передбачено, що витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.

Витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Згідно з вказаним вище Порядком п.8, відшкодування витрат при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включаються:

- час проведення службового розслідування або перевірки;

- строк дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами.

Так, відповідно довідки військової частини № 10/701 від 30.09.2014 року, яка надана була до митниці разом із заявою від 01.10.2014 року, старшина ОСОБА_1 був зарахований в списки військової частини на всі види забезпечення на період до оголошення демобілізації та з 19.09.2014 року знаходився у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури на ділянці Східного регіонального управління ДПС України для охорони державного кордону на загрозливих напрямках. ( а.с. 18).

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України основними ознаками, які дають змогу вважати ту чи іншу обставину непереборною є відсутність закономірностей у розвитку події. Невідворотність означає, що саме з цих умов настання події неможливо було відвернути (тобто за звичайних умов її можна було б відвернути).

Непереборною силою виступає саме подія, тобто такий юридичний факт, настання якого не залежить від волі людей.

Прикладами не переробної сили можуть бути окрім руйнівних природних явищ, інші явища, які об`єктивно зробили неможливим вчинення певних дій.

Участь у проведенні антитерористичної операції у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури на ділянці Східного регіонального управління ДПС України для охорони державного кордону на загрозливих напрямках підпадає під ознаки, які законодавець наводить при визначенні непереборної сили.

У зв`язку з оголошенням антитерористичної операції та безпосереднім залученням до участі позивача у такій , останній був позбавлений можливості отримати належне йому майно зі складу митниці з причин , що від нього не залежали, оскільки сама подія - участь у антитерористичній операції неможливо було передбачити та відвернути.

Про вищенаведену обставину митниця була письмово проінформована .

З моменту постановлення 10 вересня 2014 року судового рішення апеляційною інстанцією, яка набула законної сили негайно з моменту проголошення (виправлення описки у постанові апеляційного суду від 08 липня 2014 року) у Чопської митниці відпала правова підстава для примусового утримання майна тимчасово вилученого у позивача. Інших доказів, зокрема коли постанова надійшла до митниці, відповідачем суду не надано.

Крім того, суд не може не зважити на наступні триваючі порушення з боку відповідача, які були встановлені під час розгляду даної справи.

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» законодавець розглядає антитерористичну операцію в контексті непереборної сили, у зв`язку з чим громадянам, які залучені до даної операції надаються певні пільги, переваги та звільнення від виконання свої зобов`язань.

Так, ст. 11 п. 4 вказаного Закону (Перехідні положення) визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація , блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо".

Отже, позивач вчинив всі залежні від нього дії, спрямовані на повернення належного йому майна: звернувся до митниці із заявою про повернення тимчасово вилученого майна відразу ж по закінченню судового розгляду справи про порушення митних правил. Працівники митниці не мали законних підстав не повертати належне позивачу майно та нараховувати платежі за зберігання вилученого майна на складі митниці.

За таких обставин судом не встановлено жодних законних підстав чи причин для правомірної відмови у поверненні позивачу вилученого майна, а бездіяльність відповідача є протиправною, що проявилася у не поверненні позивачу майна після 10 вересня 2014 року. Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Закарпатської митниці ДФС України щодо неповернення тимчасово вилученого майна зі складів митних органів, а саме : легковий автомобіль марки "Renault Laguna" 2002 випуску, номерний знак НОМЕР_1 , цигарки вітчизняного виробництва з акцизною маркою України "Мarlboro" в кількості 999 пачок загальною вартістю 14 485, 50 грн; цигарки "Мalboro gold" в кількості 920 пачок загальною вартістю 13340,00 грн.; цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "NZ bleck" в кількості 999 пачок та цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "LIFA Strowbеrry" в кількості 1334 пачки є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
2. Визнати бездіяльність Чопської митниці, щодо неповернення тимчасово вилученого майна - протиправною.
3. Зобов`язати Закарпатську митницю ДФС () повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене майно: легковий автомобіль марки "Renault Laguna" 2002 випуску, номерний знак НОМЕР_1 , цигарки вітчизняного виробництва з акцизною маркою України "Мarlboro" в кількості 999 пачок загальною вартістю 14 485, 50 грн; цигарки "Мalboro gold" в кількості 920 пачок загальною вартістю 13340,00 грн.; цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "NZ bleck" в кількості 999 пачок та цигарки іноземного виробництва без акцизної марки "LIFA Strowbеrry" в кількості 1334 пачки без обрахунку витрат за зберігання товарів та транспортного засобу на складі митного органу.

4. Присудити із Закарпатської митниці ДФС (код , п.і.88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, будинок 20) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім грн., 20 коп).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль