Справа № 2а-8583/10/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2011 р. № 2а-8583/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Янчака П.О.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування економічних санкцій,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»звернулося до суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від № 217 від 22.06.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, відповідно до якого за порушення підприємством ст.1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю»підлягає вилученню157961,04 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підприємство виконує роботи по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки при їх безоплатній передачі у власність громадянам у розмірах, визначених ст. 1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю». Передбачені ст.184 Земельного кодексу України роботи по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі, введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії не охоплюються поняттям робіт, визначених статтею 1 цього Закону, оскільки вони були включені до робіт з землеустрою після прийняття вказаного закону. Вважає правомірним виконання підприємством такого виду робіт за додаткову плату і не вбачає порушень ст.1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю». Ця обставина встановлена постановою Мостиського районного суду від 10.09.2010 року, тому висновок відповідача про порушення підприємством закону та застосування економічних санкцій є безпідставними.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що перевіркою встановлено порушення державної дисципліни цін, а саме частини другої статті 1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю», якою передбачено, що вартість робіт із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки при безоплатній передачі їх у власність громадянам України відповідно до ст.121 ЗК України не може перевищувати девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або 153 грн. Вичерпний перелік технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку міститься у ст.56 Закону України «Про землеустрій», відповідно до якої така документація включає в себе матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, а також кадастровий план земельної ділянки. Всупереч цього підприємством на підставі додаткових угод стягувалась з громадян плата за виконання робіт із землеустрою у розмірі від 478,56 грн. до 545,56 грн. з ПДВ, що перевищує встановлений законодавством рівень. Вважає рішення від № 217 від 22.06.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін законним. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

16 червня 2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області проведено перевірку Приватного підприємства «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»на предмет формування, встановлення, застосування тарифів (плати) на роботи із землеустрою та земельно-кадастрові роботи та послуги, повязані з оформленням документів, в тому числі таких, що посвідчують право власності на земельні ділянки при передачі їх безоплатно у власність громадянам.

За результатами перевірки складено акт № 000341 від 16 червня 2010 року.

Приватне підприємство «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»є субєктом господарювання, який:

- на підставі ліцензії, виданої Державним комітетом України по земельних ресурсах на строк дії з 27.07.2006 року по 26.07.2011 року (серія АВ № 188505) проводить землевпорядні роботи за наступними кодами Єдиного ліцензійного реєстру: 57.01.02; 57.01.04; 57.01.05; 57.01.08; 57.01.09; 57.01.10; 57.01.11 (крім ведення державного земельного кадастру); 57.01.12; 57.01.13; 57.01.16;

- на підставі ліцензії, виданої Державною службою геодезії, картографії та кадастру на строк дії з 27.07.2006 року по 26.07.2011 року (серія АВ № 189177) виконує топографо-геодезичні, картографічні роботи за наступними кодами Єдиного ліцензійного реєстру: 43.02.02 побудова і розвиток знімальних мереж; 43.03.03 геодезичні роботи з визначення та встановлення меж адміністративно-територіальних утворень (крім землевпорядних робіт);43.03.04 геодезичні роботи з інвентаризації та встановлення меж земельних ділянок (крім землевпорядних робіт); 43.05.01 топографічні зйомки масштабів 1:500 1:5000 та їх поновлення; 43.05.04 кадастрові зйомки, топографічні роботи для забезпечення основи різних кадастрів.

З акту вбачається, що Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області дійшла висновку про те, що в порушення ст. 1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян на землю»ПП «ПВФ«Земельно-ресурсний центр» внаслідок завищення вартості робіт із землеустрою щодо виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки (за приватизацію паїв, за приватизацію присадибних та інших ділянок) при безоплатній передачі їх у власність громадянам України за період з червня 2009 року по травень 2010 року необґрунтовано отримано виручку на суму 52653 грн. 68 коп.

На підставі акту перевірки від 16.06.2010 року № 000341 Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області прийнято рішення від 22.06.2010 року № 217 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким у відповідності до ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»вирішено вилучити у Приватного підприємства «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»кошти в сумі 157961 грн. 04 коп.

Фінансові засади щодо реалізації громадянами України прав власності на землю відповідно до статті 14 Конституції України визначає Закон України «Про захист конституційних прав громадян України на землю» від 20 січня 2005 року № 2375-ІV (далі Закон № 2375-ІV).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2375-ІV вартість робіт із землеустрою щодо виготовлення документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку при передачі безоплатно земельних ділянок у власність громадянам України відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, крім випадків, визначених частиною першою цієї статті, не може перевищувати девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (тобто 153 грн. ).

Зміст землеустрою міститься у статті 184 Земельного кодексу України та передбачає: а) встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; б) розробку загальнодержавної і регіональних програм використання та охорони земель; в) складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель відповідних адміністративно-територіальних утворень; г) обґрунтування встановлених меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами; ґ) складання проектів впорядкування відведення земельних ділянок; е) встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; є) підготовку документів, що посвідчують право власності на право користування землею, у випадках, передбачених законом (в редакції Закону № 1066-VІ від 05.03.2009 року; ж) складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель; з) розроблення іншої землевпорядної документації, повязаної з використанням та охороною земель; и) здійснення авторського нагляду за виконанням проектів з використання та охороною земель; і) проведення топографо-геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначає Закон України «Про землеустрій»від 22 травня 2003 року № 858-ІV (далі Закон № 858-ІV).

Згідно встановлених статтею 1 Закону № 858-ІV термінів та визначень видами робіт із землеустрою є обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи, що виконуються з метою складання документації із землеустрою.

Документація із землеустрою затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Пакет документів, з яких складається технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, міститься у ст.56 Закону № 858-ІV.

Відповідно до ч.1 цієї статті технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та обєднання земельних ділянок, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; є) кадастровий план земельної ділянки; ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі визначений Інструкцією, затвердженою наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.2009 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року за № 354/3647, з наступними змінами і доповненнями (далі Інструкція № 43).

Згідно п.1.16 Інструкції № 43 (в редакції наказу Держкомзему України № 433 від 03.06.2010 року) технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання в постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

Аналіз вказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що в перелік робіт по виготовленню документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку не входять роботи по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії.

В судовому засіданні підтверджено встановлений перевіркою факт виконання позивачем робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі договору на виконання вказаних робіт, вартість яких складає 85 грн. або 153 грн., та додаткової угоди до цього договору на додаткові послуги при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, вартість робіт за якою складає від 478,56 грн. до 545,56 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що за додатковими угодами за додаткову плату виконувалися роботи виключно по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії.

Вказані роботи не містяться в переліку робіт, які виконує ПП «ПВФ «Земельно-ресурсний центр»відповідно до ліцензій, наданих йому Державним комітетом України по земельних ресурсах та Державною службою геодезії, картографії та кадастру Міністерства екології та природних ресурсів України.

ПП «ПВФ «Земельно-ресурсний центр»придбаває вказаний вид робіт у ДП «Західгеодезкартографія», яке надає такі на платній основі за договірними цінами, на підтвердження чого позивачем представлені накладні, платіжні доручення, визначення координат методом GPS.

Роботи по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії запроваджені з 2009 року, зміни у звязку з цим до Закону № 2375-ІV не вносились, що дає суду підстави зробити висновок про те, що виконання такого виду робіт із землеустрою щодо виготовлення документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку при передачі безоплатно земельних ділянок у власність громадянам України відповідно до статті 121 Земельного кодексу України не враховано вказаним законом, тому вартість їх виконання не входить в розмір, визначений статтею 1 Закону № 2375-ІV.

Розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, які застосовуються державними органами земельних ресурсів та рекомендовані для застосування підприємствами, організаціями, проектними інститутами, вишукувальними експедиціями, госпрозрахунковими групами та іншими підприємницькими структурами незалежно від форм власності та відомчої належності на всій території України, затверджені спільним наказом Держкомзему України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 року № 97/298/124 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 579/5770.

Виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг, вартість яких не встановлено, здійснюється за цінами, визначеними договорами.

В переліку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг, розмір оплати за які затверджений вказаним наказом, відсутня вартість робіт по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії, тому вони виконуються за договірними цінами.

ПП «ПВФ «Земельно-ресурсний центр»є субєктом господарювання, який у відповідності до Закону України «Про господарські товариства»повинен здійснювати свою діяльність з метою одержання прибутку.

Оскільки позивач придбав роботи по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії за договірними цінами, то надання їх громадянам за нижчою ціною чи на безоплатній основі суперечили би меті створення підприємства.

Відповідно до ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Постановою Мостиського районного суду від 10.09.2010 року скасовано постанову заступника начальника Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області ОСОБА_3 від 24.06.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності директора ПП «ПВФ «Земельно-ресурсний центр»ОСОБА_4 за ч.1 ст.165? КУпАП та закрито провадження у адміністративній справі.

Цією постановою встановлено, що ПП «ПВФ «Земельно-ресурсний центр»не порушувало вимог ст.1 Закону України «Про захист конституційних прав громадян України на землю», оскільки додаткові роботи по отриманню координат вихідних пунктів геодезичної мережі та введення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії не входять в перелік робіт, передбачених вищезазначеною статтею.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем на надано доказів правомірності прийнятого ним рішення про застосування фінансових санкцій за порушення державної дисципліни цін № 217 від 22.06.2010 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване позивачем рішення № 217 від 22.06.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, суд прийшов до висновку, що таке прийнято Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області без урахування вимог Закону України «Про ціни і ціноутворення»та передбачених ст. 2 КАС України принципів.

Згідно зі ст. 162 КАС України суд вправі постановою визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення.

Виходячи із системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України такий спосіб захисту як вимога визнання акту нечинним може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів.

Відмінність між встановленням судом протиправністю акту індивідуальної дії, яким є рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, та нормативно-правових актів є істотною і полягає, зокрема, в моменті втрати чинності такими актами.

У разі визнання протиправним індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

З урахуванням викладеного, способом захисту при оскарженні рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є визнання його судом протиправним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення відповідача № 217 від 22.06.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін підлягає визнанню протиправним.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 грн.40 коп., сплаченого за платіжним дорученням № 243 від 20.09.2010 року.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області № 217 від 22.06.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Стягнути з Державного бюджету України в користь Приватного підприємства «Проектно-виробнича фірма «Земельно-ресурсний центр»3 (три) грн. 40 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 11 лютого 2011 року.

Суддя Хома О.П.