Справа № 815/5898/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5898/15

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представників апелянта - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

представника відповідача - Хвостікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі м. Одеси) про визнання протиправними та скасування наступних податкових повідомлень-рішень:

- № від 17 липня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму штрафних санкцій 510,00 грн.;

- № від 17 липня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 87 809,10 грн. (основний платіж - 70 247,30 грн., штрафні санкції - 17 561,80 грн.);

- № від 10 вересня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму основного платежу 56 950,60 грн.

В обґрунтування позову зазначено про порушення контролюючим органом ст. 58.1 Податкового Кодексу України, яка зобов'язує до податкового повідомлення-рішення додавати розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Невиконання цього обов'язку, на думку позивача, ставить під сумнів обґрунтованість, прийнятих податкових повідомлень-рішень та свідчить про нехтування вимог законодавства України.

Окрім того, контролюючий орган порушив порядок прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки перевірка позивача була призначена слідчим в межах розслідування кримінальної справи, а відповідно до ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки може бути прийнято протягом 10 днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення, що набрало законної сили.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та про прийняття нової постанови, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Представники апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси було проведено позапланову виїзну перевірку з питань оподаткування податком на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) діяльності платника податків ОСОБА_4 за період з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2014 року, за результатами якої складено акт від 22 червня 2015 року №4337/15-53-17-1/НОМЕР_1 (а.с.9-13).

Зазначена перевірка була призначена на підставі постанови слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Долгіх Д.М. від 22 квітня 2015 року прийнятої у кримінальному провадженні №0004087, порушеного за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.с.68, 72-73).

У ході перевірки було встановлено порушення ОСОБА_4:

- п.18.1.ст.18 п.19.1.ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV із змінами та доповненнями, податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2009-2010 роки не надано;

- п.4.1. ст.4 п.9.9.1. ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 56 950,6 грн., в т.ч.: - за 2009 в сумі 8 365,2 грн. - за 2010 в сумі 48 585,4 грн.;

- пп.170.11.1. п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011-2014 роки не надано;

- п.п.162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ст. 163 п. 164.3 п. 164.4 ст. 164 п. 167.1 ст. 167 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого платником податку занижено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету загальну суму 70 247,33 грн., в т.ч.: за 2011 в сумі 34 883,8 грн., за 2012 в сумі 9 357,06 грн., за 2011 в сумі 26 006,41 грн.

На підставі зазначених висновків акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси було прийнято податкові повідомлення-рішення від 17 липня 2015 року:

- №, яким визначено штрафні санкції у розмірі 510 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с.18);

- №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 70 247,3 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17 561,8 грн. (а.с.19);

- №, яким визначено грошове зобов'язання по податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем у сумі 56 950,60 грн. та штрафні (фінансові санкції) у сумі 14 237,65грн.

За результатами адміністративного оскарження, ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення №10/15-32-10-02-08, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 17 липня 2015 року №, № та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 липня 2015 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 14 237,65 грн. (а.с.21-25).

У ході перевірки податковим органом було встановлено, що ОСОБА_4 за період 2009 - 2014 років не сплачувався податок з доходів фізичних осіб та не подавалися до ДПІ у Приморському районі м. Одеси декларації про майновий стан і доходи.

Необхідність виконання таких зобов'язань мотивувалась отриманням позивачем у період із 24 грудня 2009 року по 27 грудня 2013 року грошових переказів у банківських установах на загальну суму 103 860 доларів США (по курсу НБУ 829 706).

Так, позивачем було отримано:

- 7 000 доларів США (по курсу НБУ 55 768 грн.) за 2009 рік;

- 40 840 доларів США (по курсу НБУ 323 902,74 грн.) за 2010 рік;

- 27 050 доларів США (по курсу НБУ 218 483,84 грн.) за 2011 рік;

- 7 805 доларів США (по курсу НБУ 62 380,4 грн.) за 2012 рік;

- 21 165 доларів США (по курсу НБУ 169 171,85 грн.) за 2013 рік. (Додатки до акту перевірки №1, №2, №3, №4 (а.с.14-17).

Як вбачається з постанови слідчого про призначення позапланової комплексної документальної перевірки, підставою для її проведення стала заява громадянина РФ ОСОБА_6 про отримання ОСОБА_4 від нього вищезазначеної суми коштів і про заволодіння останньою, шахрайським шляхом його нерухомого майна (а.с.72).

Дана заява зареєстрована в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачем вчинене у сфері оподаткування винне протиправне (тобто на порушення законодавства про податки і збори) діяння за вчинення якого встановлена юридична відповідальність законодавством про податки і збори.

Не надання контролюючим органом до податкового повідомлення-рішення, розрахунку податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій, на думку суду, не є підставою для скасування прийнятих рішень.

Також судом зазначено, що відсутність судового рішення по кримінальному провадженню, на підставі якого прийнято постанову про проведення перевірки, не може бути перешкодою для прийняття податкового повідомлення-рішення, так як кримінальне провадження проводиться не за фактом порушення законодавства про податки та збори.

Колегія суддів вважає законними та обґрунтованими зазначені висновки суду першої інстанції.

Водночас, колегія суддів вважає правильним довід апелянта та невірним розрахунок штрафних (фінансових) санкцій, який зроблений відповідачем і з яким погодився суд першої інстанції за правопорушення, яке вчинила ОСОБА_4 в період із 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

Таких висновків, суд апеляційної інстанції дійшов, враховуючи наступне.

Правомірність поведінки особи, зокрема дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

У свою чергу заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника, слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Таким чином, оцінка правомірності поведінки платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що діяло на момент вчинення відповідних дій.

Водночас, заходи відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинені платниками податків порушення, повинні визначатися згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення відповідних правовідносин, тобто на час застосування відповідальності.

Пункт 7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розд. XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період із 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 грн. за кожне порушення.

Зі змісту вказаного пункту випливає, що ця норма встановлює особливості застосування штрафних санкцій до суб'єктів господарювання за порушення податкового законодавства у визначений період, які полягають у встановленні максимальної ставки санкцій за кожне порушення.

Згідно з п. 109.1 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 за період з лютого 2011 року по червень 2011 року отримала 83 916 грн. доходу.

Згідно п.п162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платником податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.3 ст.164 Податкового кодексу України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Згідно з п.164.4 ст.164 Податкового кодексу України, під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Відповідно до п.п.170.11.1 п.170.11 ст.170 Податкового кодексу України, у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку згідно із п. 167.1 ст. 167 Кодексу становить 15 % бази оподаткування щодо доходів, одержаних у т. ч., але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці вказаних доходів перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (у 2011 році - 9410 грн.), ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою 15 %.

У розрахунок податкових зобов'язань фізичної особи, яка протягом звітного податкового року отримувала доходи здійснюється наступним чином:

- визначається сума місячного оподаткованого доходу за кожний окремий місяць як сума оподатковуваних доходів, нарахованих протягом звітного місяця у вигляді заробітної плати, інвестиційного прибутку, доходу від надання майна в оренду, іноземних доходів та доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності;

- виходячи із визначеного місячного оподаткованого доходу проводиться розрахунок податку за ставками 15 %, 17 % по кожному місяцю окремо: якщо розмір оподатковуваного доходу перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового року, то частина оподатковуваного доходу в межах десятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового року, оподатковується за ставкою 15 %, а інша частина доходу, що перевищує десятикратний розмір заробітної плати, - за ставкою 17 %;

- проводиться розрахунок остаточної річної суми податку, як сума щомісячних податкових зобов'язань, визначених за наслідками перерахунку кожного окремого місячного оподатковуваного доходу.

Беручи до уваги зазначені правила, колегія суддів вважає, що за період з лютого 2011 року по червень 2011 року, позивач повинна була сплатити податок з доходів фізичних осіб 14 202,3 грн., а за порушення цього зобов'язання повинна сплатити штрафні санкції у розмірі 1 грн.

Не погоджуючись з доводами апелянта в іншій частині та вважаючи вірними доводи суду першої інстанції, колегія суддів наголошує на наступному.

Порядок визначення грошових зобов'язань платника податків за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону регламентований ст. 86 Податкового кодексу України.

Так, до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду у кримінальній справі п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України забороняє, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність перевірки, приймати податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки. Цією нормою передбачено, що матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Отже, фактично документальна перевірка платника податків в межах кримінальної справи призначається виключно з метою встановлення розміру спричиненої злочином шкоди у вигляді визначення розміру несплачених платником податків грошових зобов'язань, а складені за результатом такої перевірки документи, зокрема акт перевірки, набувають статусу доказів у кримінальній справі щодо визначення суми спричиненого злочином шкоди та мають преюдиціальне значення виключно у разі прийняття судом рішення за кримінальною справою щодо злочину, предметом якого є податки та збори.

Колегія суддів вважає правильним довід суду першої інстанції, що відсутність судового рішення у кримінальному провадженні щодо доведеності вини ОСОБА_4 у шахрайстві, не вплинула на законність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта, що отримані грошові кошти ОСОБА_4 не є її доходом і у неї не було обов'язку подавати податкову декларацію про майновий стан і доходи.

Судом першої інстанції проведений системний аналіз податкового законодавства за період, який був предметом перевірки та обґрунтовано зазначене наступне.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (який діяв на момент спірних правовідносин за 2009-2010 роки та втратив чинність з 1 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України) загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року.

Відповідно до пп. 9.9.1 п.9.9 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, то сума такого доходу включається до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку - їх отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію.

Згідно з п.18.1 ст.18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» було встановлено, що річна декларація про майновий стан і доходи (податкова декларація) (далі - декларація) подається платником податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього Закону або інших законів.

Пункт 7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлював ставку податку - 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Ураховуючи вимоги викладеного законодавства, за період із 01 липня 2011 року контролюючий орган обґрунтовано застосовував до позивача штрафні санкції за податкове правопорушення у розмірі - 25% несплаченого податкового зобов'язання.

Оскільки позивачем не було надано до податкового органу відповідні річні декларації з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за 2011, 2012 та 2013 роки, суд першої інстанції правомірно зазначив, що податкове-повідомлення рішення № від 17 липня 2015 року, яким ОСОБА_4 визначено штрафні санкції у розмірі 510 грн. є законним та обґрунтованим.

Одним із доводів апеляційної скарги щодо підстави скасування податкових повідомлень-рішень є наявність у них рукописних виправлень.

Колегія суддів вважає обґрунтованим з цього приводу висновок суду першої інстанції, що зазначені виправлення не впливають на суть податкових повідомлень-рішень та не свідчать про їх протиправність.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2015 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 17 липня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», в частині застосування фінансових санкцій у розмірі 3 549,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 17 липня 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», в частині скасування основного платежу в розмірі 70 247,3 грн. та штрафних санкцій в розмірі 14 013,00 грн. - відмовити.

У задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 липня 2015 року та податкового повідомлення-рішення № від 10 вересня 2015 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова