Справа № 607/2824/15-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Справа № 876/6754/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі (надалі - УПФУ) про визнання дій неправомірними щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зобов'язання УПФУ провести перерахунок пенсії з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за 2011-2013 роки та виплачувати в подальшому пенсію, згідно зробленого перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.12.2012 року їй призначено пенсію державного службовця, однак при її призначенні не було зараховано сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 2011-2013 роки, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування та які всупереч чинному законодавству не були включені до складових заробітної плати для нарахування пенсії. 23.09.2014 року вона звернулась до УПФУ про перерахунок пенсії та зарахування сум виплаченої допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових умов, індексації заробітної плати. Згідно листа від 24.09.2014 року за № 6/Д-11 у задоволенні заяви відмовлено, посилаючись на те, що Законом України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових умов, індексація заробітної плати у заробітну плату не включається, а тому підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії немає. З вказаним рішенням УПФУ не погоджується та вважає його таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково із врахуванням строку звернення до суду.

Суд виходив з того, що з аналізу законодавчих норм, до складу заробітної плати відносяться також і інші платежі з яких сплачено страхові внески. Подібне підтверджується судовими рішеннями у порядку статті 72 КАС України. Крім того, позиція Верховного Суду України з подібних правовідносин є обов'язковою, а саме постанова Верховного Суду України від 28.05.2013 року № 21-97а13.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що вказані виплати не входять до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям,та підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - немає. Крім того, дана справа розглянута без відповідача, що позбавило права брати участь у розгляді справи.

Стороною позивача подано заперечення на апеляційну скаргу, в якій покликання маються на те, що мотиви та підстави, зазначені в скарзі щодо скасування постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області є безпідставними та необґрунтованими, а натомість постанова постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.12.2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно із Законом України «Про державну службу».23.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до УПФУ про перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування та які всупереч чинному законодавству не були включені до складових заробітної плати для нарахування пенсії. Листом за №6/Д-11 від 24.09.2014 року УПФУ відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії мотивуючи тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стаж роботи не входять до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, а тому підстав для включення вказаних сум до складових заробітної плати державного службовця для призначення пенсії немає.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Ураховуючи наведене, висновок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про безпідставність вимог управління УПФУ є правильним, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дана позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 28 травня 2013 року №21-97а13, яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі залишити без задоволення, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року по справі №607/2824/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 08.04.2016 року