Справа № 619/1001/16-а
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/1001/16-а
провадження №2-а/619/30/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2016 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №3 батальйону №3 УПП у м. Харкові ОСОБА_4, ОСОБА_5 патрульної поліції у м. Харкові, департаменту патрульної поліції України скасування постанови та стягнення витрат на правову допомогу,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення ПСЗ №090848 від 04.03.2016 року про притягнення до адміністративної від повільності за ч.1 ст.122 КУпАП та стягнути з Державного бюджету України витрати понесені на правову допомогу у розмірі 3858,40грн. посилаючись на те, що 04.03.2016 року вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 о 16-30год. виїхала з паркування та зупинила свій автомобіль на узбіччі по пров. Власівському у м. Харкові в напрямку руху до площі Повстання, не вимикаючи двигун. Після чого, до неї підійшов інспектор поліції та повідомив про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпА, а саме: здійснення зупинки у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України. Вона повідомила, що на виїзді з паркування, будь-які дорожні знаки, в тому числі 3.34 були відсутні, у звязку з чим не могла знати, що зупинила свій автомобіль у зоні зазначеного знаку та повідомила, що з моменту зупинки не пройшло й хвилини. У постанові неправомірно зазначено місце вчинення правопорушення вул. Плеханівська, 63. Незважаючи на її пояснення, незгоду з постановою через те, що в її діях відсутній склад правопорушення інспектором поліції протокол складено не було. На її запитання, де вона може поставити відмітку про те, що не згодна з постановою надійшла відповідь, що такої графи у бланку постанови не передбачено. Таким чином, справу необхідно розглядати у пятнадцятиденний термін. У постанові доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотивів відхилення інших доказів, на які вона посилалася, чи висловлених доводів, мотиви відхилення інших доказів не зазначено. Крім того, їй не розяснені права. Форма постанови не відповідає формі, викладеній у додатку 6 до Інструкції. Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Фактично витрачений час на юридичні послуги складає 7 годин, що становить 3858,40грн., які нею сплачені за надання цих послуг.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не зявився, надавши заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою.

Представник відповідача ОСОБА_5 патрульної поліції у м. Харкові не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення разом з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції, з яких вбачається, що з позовом не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки ОСОБА_3 на місці вчинення правопорушення визнала свою вину, заперечень та будь-яких застережень не надала, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції.

Представник відповідача ОСОБА_6 патрульної поліції України не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

У судове засідання ОСОБА_3 не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

Згідно постанови ПСЗ №090848 від 04.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, 04.04.2016 року о 16год.30хв. ОСОБА_3 у м.Харків, вул. Плеханівська, 63 керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00грн. (а.с.8).

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Як передбачено п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою, статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п.1,2,5 розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2,4 ст. 258 КпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 283 КпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих

способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обов'язкових реквізитів передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; відсутня відривна квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, на зворотній стороні бланку постанови відсутня роздруківка прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строків та порядку оплати штрафу.

Крім того, у постанові місце вчинення правопорушення зазначено: м.Харків вул. Плеханівська, 63, тоді як автомобіль знаходився по пров. Власівському в м.Харкові, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції, відеозапис якого надано представником ОСОБА_5 патрульної поліції у м. Харкові.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до договору №01/04-03 від 04.03.2016 року, укладеному між ФО-П ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про надання юридичних послуг, ФО-П ОСОБА_7 зобов'язувалася надавати позивачу юридичні послуги інформаційно-правового характеру, повязані з оскарженням постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.13).

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано специфікацію до договору №01/04-03, з якої вбачається, що сторони підтверджують факт повного виконання умов договору, зокрема, в часині надання послуг та їх оплати у сумі 3858,40грн.

Між тим, суд зазначає, що зазначена довідка не є первинним документом, що підтверджує фактичну сплату понесених позивачем витрат у вказаному розмірі, а тому не може бути прийнята в якості доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку про не підтвердження позивачем понесення витрат на правову допомогу в розмірі 3858,40грн., а тому відмовляє в цій частині позову.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158 163 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №090848 від 04.03.2016 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя І. М. Нечипоренко