Справа № 809/16/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Справа № 809/16/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.

за участю секретаря Куриша Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гоголя В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області про визнання незаконним наказу №1265к від 14.12.2015, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Прокуратури Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання незаконним наказу за №1265к від 14.12.2015 про його звільнення з посади прокурора прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області та органів прокуратури Івано-Франківської області, зобов'язання поновити на посаді прокурора, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, оскаржуваним наказом, у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури звільнив позивача з посади прокурора прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області без врахування переважного права на залишення на роботі, гарантованого йому статтею 42 Кодексу законів про працю України, статтями 5, 6, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також з порушенням вимог статті 51 та 60 Закону України «Про прокуратуру», тобто за відсутності подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про таке звільнення, крім того оскаржуваний наказ винесено без зазначення підстав звільнення, передбачених Кодексом законів про працю України. У зв'язку з наведеним, вважає своє звільнення незаконним, а себе таким, що підлягає поновленню на попередній роботі, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.12.2015. Заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди обґрунтовує станом здоров'я, тяжкістю вимушених змін у своїх життєвих та виробничих стосунках, ступеню зниження престижу, ділової репутації, часом та зусиллями, необхідними для відновлення попереднього стану.

Позивач заявлений позов підтримав в повному обсязі із зазначених в ньому підстав, крім того, суду пояснив, що ним успішно пройдено тестування для зайняття посади прокурора Калуської місцевої прокуратури у зв'язку з чим, відповідач, враховуючи наявність у нього переважного права на залишення на роботі, був зобов'язаний запропонувати йому посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури, або вакантну посаду в прокуратурі Івано-Франківської області. У зв'язку із реорганізацією прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області просив поновити його на посаді прокурора Калуської місцевої прокуратури (Рожнятівський відділ).

Відповідач позову не визнав, суду подав письмові заперечення проти заявлених вимог, які мотивовані тим, що наказом Генерального прокурора України №81ш від 23.09.2015 припинено діяльність міських, районних та міжрайонних прокуратур та з 15.12.2015 утворено місцеві прокуратури, в тому числі припинено діяльність Рожнятівської районної прокуратури Івано-Франківської області, а на територію Рожнятівського району поширено юрисдикцію Калуської місцевої прокуратури, у штатному розписі якої передбачено 20 посад прокурорів, з яких 1 посада керівника, 1 - першого заступника керівника, 2 - заступника керівника, 2 - начальника відділу та 14 посад прокурора. Позивач за результатами двох етапів тестування, проведеного у відповідності до підпункту 1 «в» пункту 5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» зайняв позицію у рейтингу під номером 28, що унеможливило його подальше призначення на посаду прокурора вказаної місцевої прокуратури та слугувало підставою для винесення оскаржуваного наказу про звільнення. Наказ про звільнення позивача вважає таким, що винесено правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства. Переважне право залишення на роботі, передбачене статтею 42 Кодексу законів про працю України та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до позивача не застосовувалися у зв'язку із неуспішним проходженням тестування.

Представник відповідача позову не визнав, з мотивів викладених в письмовому запереченні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази суд встановив наступне.

Позивач з 13.07.1993 працював в органах прокуратури Івано-Франківської області на різних посадах. 04.02.2011 прийняв присягу працівника прокуратури. Наказом №657к від 16.07.2015 позивача призначено на посаду прокурора прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.13-17).

Позивач у відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії НОМЕР_2 є інвалідом 3 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.19-20).

Також позивач несе обов'язки платника за індивідуальними договорами про підготовку фахівця бакалавр та магістр щодо двох повнолітніх дітей (а.с.21-22).

23.09.2015 наказом Генерального прокурора України за № 81ш, у зв'язку із утворенням з 15 грудня 2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур, внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Івано-Франківської області, виключено штатні розписи, в тому числі, прокуратури Рожнятівського району та включено, в тому числі, Калуську місцеву прокуратуру, юрисдикція якої поширена на територію Рожнятівського району, у відповідності Додатку до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 (а.с.37-40).

З вказаним наказом Генерального прокурора України позивач ознайомлений 30.09.2015 (а.с.87-89).

29.09.2015 позивача попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14 грудня 2015 року (а.с.76).

08.12.2015 на засіданні робочої групи Львівського регіонального центру з проведення тестування для зайняття посад прокурора місцевої прокуратури затверджено рейтингові списки кандидатів на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур, в тому числі, в Івано-Франківській області, згідно яким позивач в рейтинговому списку кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури отримав 85, 33 балів та посів 28 місце (а.с.41-44).

14.12.2015 оскаржуваним наказом прокурора Івано-Франківської області за №1265к звільнено старшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора Рожнятівського району Івано-Франківської області та з органів прокуратури Івано-Франківської області у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» 14 грудня 2015 року (а.с.8).

21.12.2015 наказом виконувача обов'язків прокурора Івано-Франківської області за №1441к внесено зміни до наказу прокурора Івано-Франківської області №1265к від 14.12.2015 про звільнення ОСОБА_1, яким абзац 1 резолютивної частини наказу після слів Закону України «Про прокуратуру» доповнено словами «пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України» (а.с.36).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 із змінами, чинний з 15.07.2015 (далі - Закон України «Про прокуратуру»).

У відповідності до статті 7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури, військові прокуратури, Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Частина 1 статті 12 Закону України «Про прокуратуру» визначає, що у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Додатком до Закону України «Про прокуратуру» встановлено Перелік і територіальну юрисдикції місцевих та військових прокуратур, яким передбачено створення в Івано-Франківській області в системі місцевих прокуратур Калуської місцевої прокуратури, юрисдикція якої поширена на місто Болехів, Долинський район, місто Калуш, Калуський район, Рожнятівський район.

У відповідності до вищевказаного наказу Генерального прокурора України за №81ш від 23.09.2015 у Калуській місцевій прокуратурі встановлено у штатному розписів 25 одиниць, з яких керівник 1 одиниця, перший заступник - 1, заступник керівника - 2, начальник відділу - 2, прокурор (в тому числі у відділах) - 14, головний спеціаліст з питань захист державних таємниць - 1, спеціаліст І категорії - 2, водій - 0,5, прибиральник службових приміщень - 1,5 (пункт 2.2, а.с. 37-40).

Згідно пункту 1 Розділу ХІІ Закону України «Про прокуратуру» цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року (абзац 3).

Згідно з пунктом 5-1 Розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування (підпункт «в»).

Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України за №98 від 20.07.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.07.2015 за №928/27373 (далі - Порядок проведення тестування).

Пункт 1.2 Порядку проведення тестування встановлено, що на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Пункт 1.4 вказаного Порядку встановлює, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.

Виходячи з аналізу вказаних норм, позивач, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працював прокурором прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області у зв'язку із припиненням функціонування цієї прокуратури та ліквідацією її штатного розпису і затвердженням штатного розпису місцевих прокуратур Івано-Франківської області, мав право призначення на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури за умови успішного проходження тестування.

Пунктом 1.7. Порядку проведення тестування встановлено, що тестування проводиться у п'яти регіональних центрах, розташованих у містах Києві, Дніпропетровську, Львові, Одесі та Харкові. Проведення тестування та формування рейтингу кандидатів забезпечують робочі групи регіонального центру (пункт 2.1.).

Відповідно до пунктів 3.16. та 3.17. Порядку проведення тестування на підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, по кожній місцевій прокуратурі окремо. Рейтинговий список затверджується на засіданні робочої групи простою більшістю голосів, про що складається відповідний протокол, який підписується керівником та секретарем.

Розділом IX Порядку проведення тестування регламентований порядок формування рейтингу та призначення кандидата на посаду прокурора місцевої прокуратури, пунктом 9.1. якого встановлено, що рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності. Рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого (пункт 9.2.).

Судом встановлено, що згідно рейтингового списку на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури, сформованого 08.12.2015 на засіданні робочої групи Львівського регіонального центру з проведення тестування для зайняття посад прокурора місцевої прокуратури, згідно з яким позивач отримав загальний бал 85,33 та посів 28 рейтингове місце (а.с.41-44).

Згідно пункту 9.5. Порядку проведення тестування керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

В силу дії вказаної норми та підсумкового балу позивача (85,33) та його рейтингового місця (28) у рейтинговому списку на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури, а також з урахуванням штатних одиниць прокурорів (14) начальників відділів (2) у вказаній місцевій прокуратурі, які підлягали зайняттю особами, які успішно пройшли тестування, у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для призначення позивача на посаду у Калуській місцевій прокуратурі, оскільки такі посади підлягали зайняттю особами, що отримали вищий підсумковий бал та, відповідно, вище місце у рейтинговому списку.

У зв'язку з цим, позивач підлягав звільненню з посади прокурора Рожнятівської прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури Івано-Франківської області у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

За таких обставин, наказ за №1265к від 14.12.2015 «Про звільнення ОСОБА_1» є обґрунтованим та прийнятим в порядок та спосіб, що визначені Законом.

Твердження позивача про порушення відповідачем, при прийнятті оскаржуваного рішення про його звільнення, переважного права на залишення на роботі, гарантованого йому статтею 42 Кодексу законів про працю України, статтями 5, 6, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» заявлених вимог не обґрунтовують, виходячи з наступного.

Як зазначалося судом вище, призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур здійснюються виключно за результатами конкурсного відбору (тестування), порядок здійснення якого встановлений нормами Порядку проведення тестування на зайняття посад у місцевих прокуратурах, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України за №98 від 20.07.2015.

При цьому, переважність права на залишенні на роботі у позивача могла виникнути щодо кандидатів, що за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності набрали однаковий з ним підсумковий бал та, відповідно, зайняли однакове рейтингове місце.

Судом вказані обставини перевірені та встановлено, що жоден з кандидатів на посади прокурора Калуської місцевої прокуратури за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності не отримали рівного з позивачем підсумкового балу (а.с.43-44), а також жоден з кандидатів, які набрали нижчу кількість підсумкових балів та зайняли нижче місце у рейтинговому списку не були призначені на посади прокурора Калуської місцевої прокуратури (а.с.73-75).

Як наслідок, судом не встановлено порушення переважного прав позивача на залишення на роботі, встановленого статтею 42 Кодексу законів про працю України, статтями 5, 6, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також судом не встановлено порушення права позивача, передбаченого частиною 4 статті 40 Кодексу законів про працю України та встановлено відсутність можливості відповідача перевести позивача за його згодою на іншу посаду в прокуратурі Івано-Франківської області, оскільки станом на день звільнення позивача в прокуратурі Івано-Франківської області була одна вакантна посада начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокуратури Івано-Франківської області, щодо якої, у відповідності до наказу Генерального прокурора України №100 від 17.09.2014 було направлено подання Генеральному прокурору України про надання згоди на її зайняття іншою особою, яка виконувала обов'язки за вакантною посадою та до того обіймала ліквідовану посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та процесуального керівництва прокуратури Івано-Франківської області. Інші вакантні посади в прокуратурі Івано-Франківської області були відсутні (а.с.87-88).

Твердження позивача про порушенням відповідачем вимог статті 51 та 60 Закону України «Про прокуратуру», тобто винесення оскаржуваного наказу за №1265к від 14.12.2015 про його звільнення за відсутності подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про таке звільнення також не обґрунтовує заявлених вимог. Розділом ХІІІ Закону України «Про прокуратуру» передбачені Перехідні положення, які регулюють правовідносини під час перехідного періоду до набрання чинності усіх норм Закону. Зокрема, підпунктом 4 пункту 5-1 перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону (набрання чинності статті 12 та Додатка до Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур з 15 грудня 2015 року) прокурори звільняються з посад уповноваженими приймати такі рішення особами без подання Кваліфікаційно-дисциплінарних комісій прокурорів.

Твердження позивача про порушення оскаржуваним наказом його прав, встановлених Кодексом законів про працю України, а саме без зазначення підстав звільнення, передбачених Кодексом законів про працю України свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки 21.12.2015 наказом виконувача обов'язків прокурора Івано-Франківської області за №1441к внесено зміни до наказу прокурора Івано-Франківської області №1265к від 14.12.2015 про звільнення ОСОБА_1, яким абзац 1 резолютивної частини наказу після слів Закону України «Про прокуратуру» доповнено словами «пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України» (а.с.36).

Як наслідок, наказ прокурора Івано-Франківської області за №1265к від 14.12.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури Рожнятівського району Івано-Франківської області та органів прокуратури Івано-Франківської області є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з використанням повноважень з метою з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно,з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно, а позовні вимоги про визнання його незаконним та зобов'язання поновити на посаді прокурора, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є такими що до задоволення не підлягають.

Заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 гривень також до задоволення не підлягають, оскільки моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом під час розгляду не встановлено протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідача та факту заподіяння моральної шкоди, то судом не встановлено підстав для задоволення вимог про відшкодування шкоди, наявності самої шкоди, її розміру.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані, а в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області про визнання незаконним наказу за №1265к від 14.12.2015, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 07.04.2016.