Справа № 153/253/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/253/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк Т.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

07 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 березня 2016 року та ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

Ямпільський районний суд Вінницької області ухвалою від 09.03.2016 року вказаний позов залишив без руху з підстав визначених ст.106 КАС України.

17.03.2016 року Ямпільський районний суд Вінницької області ухвалою повернув вказаний позов особі, що його подала, у зв'язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати ухвали суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги скаржник наголошує, що не погоджується з ухвалою суду в частині розміру сплати судового збору та всупереч висновків суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору в меншому розмірі, а також зазначає, що суд необґрунтовано повернув її адміністративний позов, не врахувавши її майнове становище та не надав можливості скористатися правом на Обґрунтовуючи апеляційні вимоги скаржник наголошує, що не погоджується з ухвалою суду в частині розміру сплати судового збору та всупереч висновків суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору в меншому розмірі, а також зазначає, що суд необґрунтовано повернув її адміністративний позов, не врахувавши її майнове становище та не надав можливості скористатися правом на відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті. відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач звернувся до суду з позовною заявою як немайнового, так і майнового характеру.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив з того, що позивачем заявлено 4 позовні вимоги (три позовні вимог немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру).

Розміри та ставки судового збору встановлюються згідно із статтею 4 Закону України "Про судовий збір" та розраховуються відповідно до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня календарного року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складає 1378 грн. 00 коп.

Згідно ч.3. ст. 6 цього ж закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно п.1 ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся до суду із наступними вимогами

- скасувати розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації за №27 від 05 лютого 2016 року за яким ОСОБА_2 було звільнено з посади завідувача сектором внутрішньої політики та зв'язків із засобами масової інформації і громад кістю апарату райдержадміністрації з 08 лютого 2016 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України;

- скасувати п.1 розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації «Про внесення змін в структуру апарату райдержадміністрації» №49-рк від 30 жовтня 2015 року;

- скасувати розпорядження голови Ямпільської РДА ОСОБА_2 №2-рк від 05 січня 2016 року, яким ОСОБА_2 було оголошено догану;

- зобов'язати Ямпільську районну державну адміністрацію поновити ОСОБА_2 на посаді завідувача сектором внутрішньої політики та зв'язків із засобами масової інформації і громадськістю апарату райдержадміністрації з 09 лютого 2016 року;

- стягнути з Ямпільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу з дня наступного за днем звільнення по дату ухвалення рішення у справі, особисті витрати пов'язані із утриманням офіційного сайту Ямпільської РДА у сумі 1172 грн. 20 коп., та усі судові витрати понесені нею на момент ухвалення судом рішення по справі.

Тобто, згідно позову, позивач заявив шість позовних вимог (п'ять немайнового і одну майнового характеру).

Разом з тим, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору, а саме, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із двома вимогами немайнового та однією вимогою майнового характеру.

Таким чином, за подачу вказаного адміністративного позову позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1653,6 грн. (551,2 грн*2+551,2 грн).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при постановленні ухвали від 09.03.2016 року про залишення адміністративного позову без руху прийшов помилкового висновку про розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за подачу вказаного адміністративного позову.

Крім того, позивачем 16.03.2016 року подано клопотання про продовження процесуального строку встановленого судом та відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач зазначив, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей та зв'язку з її важким матеріальним становищем на даний час не має змоги сплатити судовий збір та просив суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення на підставі статті 88 КАС України, при цьому додаючи докази на підтвердження свого обґрунтування.

Також, в підтвердження підстав для відстрочення сплати судового збору, в матеріалах справи наявні: довідка Ямпільського районного центру зайнятості про реєстрацію позивача як безробітної з 09.02.2016 року, виписки про стан кредитного рахунку та довідки про заборгованість по оплаті комунальних послуг.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як свідчать матеріали справи, позивач цим правом скористався, водночас неможливість ним сплатити судовий збір у встановлений строк у зв'язку з поважними причинами, не може бути перешкодою у доступі до правосуддя.

Судом першої інстанції зазначено, що положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Та вказано , що наведена норма права дозволяє дійти висновків про те, що підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, відстрочення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Колегія суддів з такими висновками не погоджується, з огляду на наступне.

Вказана норма Закону України "Про судовий збір" також продубльована ч.1 ст. 88 КАС України згідно якою суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначаючи, що відстрочення від сплати судового збору є правом а не обов'язком суду, не врахував завдання та мети прийняття зазначених норм.

На думку колегії суддів вказані норми прийняті законодавцем з метою захисту конституційного права особи на судовий захист передбаченого статтею 55 Конституції України у випадку неможливості нею при зверненні до суду сплати судовий збір у розмірах встановлених законом через її важкий майновий стан та як наслідок призвести до порушення її права на судовий захист.

В супереч зазначеному суд першої інстанції не розглянув клопотання позивача через призму статті 55 Конституції України, статті 88 КАС України та статті 8 Закону України "Про судовий збір", не дав оцінки майновому стану позивача та не перевірив чи дійсно позивач має майнову можливість сплатити судовий збір у зазначеному розмірі та чи наявні підстави для відстрочення його сплати.

У випадку відсутності у особи можливості сплатити судовий збір через відсутність у неї фінансової можливості у зв'язку з важким матеріальним становищем відстрочення від сплати судового збору є не правом суду, а обов'язком - захистити право особи на судовий захист на виконання вимог Конституції України.

Не можна позбавити особу права на звернення до суду через неможливість сплати нею судового збору.

При вирішенні зазначеного клопотання, суд першої інстанції повинен був врахувати вимоги ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов'язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, зокрема з можливістю звільнення останньої від сплати судового збору з врахуванням її майнового стану, у противному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст.6 вказаної Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом (ч. 4 ст. 6 КАС України).

При винесенні оскаржуваної ухвали, на думку колегії суддів, суд першої інстанції зобов'язаний був врахувати вищевказані норми процесуального та матеріального права та надати апелянту реальну можливість скористатись його правами на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок щодо відсутність можливості відстрочення сплати судового збору та наявності підстав для повернення адміністративного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 березня 2016 року та ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Ямпільського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.