Справа № 826/13067/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2016 у справі за адміністративним позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Чекригіна Олександра Валерійовича, яким зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна: група нежилих приміщень АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0, номер запису про право власності: 183244, дата та час державної реєстрації: 07.02.2013 19:20:06;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.» на об'єкт нерухомого майна: група нежилих приміщень АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням третя особа звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію приватної власності останнього на групу нежилих приміщень за адресою АДРЕСА_1.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії картки прийому заяви від 07.02.2013 №286832, вказана заява зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.02.2013 19:20:06 за реєстраційним номером 151614, до якої були додані такі документи:

- копія довіреності, серія та номер: б/н, виданий 05.02.2013, видавник: товариство з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.»;

- виписка з ЄДРЮО та ФОП копія, серія та номер: АА 450276, виданий 21.12.2012, видавник: державний реєстратор Дарчук І.М.;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, серія та номер: А00 068404, виданий 10.04.1997, видавник: державний реєстратор Піддубняк Ю.М.;

- копія довідки ЄДРПОУ, серія та номер: АБ 547711, виданий 20.12.2012, видавник: відділ статистики у Святошинському районі міста Києва;

- рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 17.10.2012, видавник: Святошинський районний суд міста Києва;

- технічний паспорт, копія технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 05.08.2008, видавник: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна .

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції у місті Києві прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень №60, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.».

Вказане також підтверджується відповідним записом №183244 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, копія якого наявна у матеріалах справи, у відповідності до якого 07.02.2013 о 19:20:06 здійснено державну реєстрацію приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.» на групу нежилих приміщень АДРЕСА_1.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що рішення Святошинського районного суду міста Києва, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень №60, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.» скасовано, а тому рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421 є протиправним.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», останнє створено власниками квартир та приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У відповідності до пункту 1.7 статуту позивача останній відповідає за своїми зобов'язаннями, коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Об'єднання має право доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом, захищати права, представляти законні інтереси власників в органах виконавчої влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, незалежно від форми власності (пункт 2.4 статуту).

Об'єднання зобов'язане забезпечувати дотримання інтересів усіх членів об'єднання при встановленні умов і порядку володіння, користування та розпорядження спільною власністю, розподілі між членами об'єднання, витрат на експлуатацію та ремонт неподільного і загального майна (пункт 2.6 статуту).

Крім того, положеннями статті 18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане, зокрема, припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками.

Таким чином, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» має право звертатись до адміністративного суду для оскарження протиправних рішень суб'єктів владних повноважень, зокрема рішення про державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1, тобто належного до відання такого об'єднання, оскільки вказане відповідає як поняттю суспільного інтересу, так і меті діяльності позивача, закріпленої у статуті та Законі України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У відповідності до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно до ч. 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно

Відповідно до ч. 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження

При цьому, державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили (пункт 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пуктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії реєстраційної справи, підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421 слугувало рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2012 у справі №2/2608/6738/12 (№2608/15409/12), у відповідності до резолютивної частини якого зустрічний позов фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд» про визнання права власності задоволено, визнано за фірмою «Т.М.М.» - товариством з обмеженою відповідальністю право приватної власності на групу нежитлових приміщень № 60 площею 344,60 кв.м. у будинку АДРЕСА_1.

У подальшому рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06.03.2013 (з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 13.03.2013 про виправлення описки) у вказаній справі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2012 скасовано в частині задоволення зустрічного позову фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю; в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено, а в іншій - залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку про порушення державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Чекригіним Олександром Валерійовичем вказаних вимог Закону під час прийняття рішення від 20.02.2013 №483421, оскільки для вчинення реєстраційної дії державному реєстратору надано копію рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2012 у справі №2/2608/6738/12 (№2608/15409/12) з відміткою суду про набрання ним чинності станом на 29.10.2012, а тому у державного реєстратора не було визначених Законом підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню, оскільки рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2012 у справі №2/2608/6738/12 (№2608/15409/12), покладене в основу оскаржуваного рішення, скасовано судом апеляційної інстанції.

Крім того, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16.01.2014 у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання недійсним договору оренди та за зустрічним позовом фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд», третя особа об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання права власності, направленій на новий розгляд на до суду першої інстанції ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.10.2013, позовну заяву ОСОБА_5 до фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю, приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд», третя особа об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2 про визнання недійсним договору оренди та зустрічний позов фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «ТММ-Енергобуд», третя особа об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2» про визнання права власності залишено без розгляду.

Таким чином, рішення Святошинського районного суду міста Києва, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень №60, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.», за результатами чого внесено запис №183244 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, скасоване та законної сили не набрало, що виключає продовження існування останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.02.2013 №483421, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності на групу нежилих приміщень №60, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.» та зобов'язання Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Т.М.М.» на об'єкт нерухомого майна: група нежилих приміщень АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0.

Щодо доводів апелянта про пропущення позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підтвердження дотримання строку звернення до суду позивач посилається на те, що про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише у травні 2015 року під час розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/23198/13 про визнання права власності на нерухоме майно, про що надано копію відповіді реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.05.2015 №10957/0/11-15 у відповідь на судовий запит.

При цьому, колегія судді не бере до уваги доводи апелянта про те, що оскільки особа, яка підписувала апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2012 у справі №2/2608/6738/12 (№2608/15409/12), є членом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чаадаєва-2», то позивач вважається таким, що міг бути повідомленим про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з огляду на наступне.

Факт подачі апеляційної скарги на вказане рішення Святошинського районного суду міста Києва не може бути підставою для висновку про обізнаність з вчиненням оскаржуваної реєстраційної дії, оскільки між цими двома подіями немає причинного зв'язку.

Також, необґрунтованими є доводи апелянта про те, що позивач міг бути повідомлений раніше про реєстрацію права власності на таке нерухоме майно з посиланням на те, що під час судового розгляду цивільної справи №2/2608/6738/12 (№2608/15409/12) представниками фірми «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю неодноразово заявлялося та попереджалося про майбутню реєстрацію права власності у зв'язку з тим, що такі твердження про можливу майбутню реєстрацію права власності не створюють факту наявних порушених прав та інтересів, внаслідок чого позивач мав змогу звернутися до суду за їхнім захистом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про дотримання позивачем строків звернення до суду із заявленими у даній адміністративній справі позовними вимогами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 08.04.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.