Справа № 623/711/16-а
Суддя: Зелінський В. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/711/16-а
Номер провадження 2-а/623/34/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

08 квітня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Зелінського В. Г.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років протиправними та зобов'язати Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 2007 року йому, як працівнику прокуратури, була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру». В органах прокуратури Харківської області він продовжував працювати до 23.02.2016 року.

З 01 квітня 2015 року Ізюмським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області виплата пенсії була припинена на підставі ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі цих змін до зазначених законів тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Відповідно до Перехідних положень до Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, в тому числі до Закону України «Про прокуратуру». До 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято відповідний закон, і були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались за спеціальними законами, в тому числі і за Законом України «Про прокуратуру». Таким чином з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати пенсії за вислугою років, оскільки він не є особою, яка має право на призначення пенсії за спеціальним законом. При зверненні 10.03.2016 року до відповідача з заявою про проведення з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2016 року виплати пенсії, йому було відмовлено в проведенні виплати пенсії листом № 43/К-14 від 11.03.2016 року.

Зазначену відмову в проведенні виплати пенсії з 01 червня 2015 року по 23 лютого 2016 року він вважає протиправною, тому що вона суперечить змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та порушене його право на соціальний захист. Просить суд визнати неправомірними дії Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати йому пенсії з 1 червня 2015 року по 23 лютого 2016 року та зобов'язати відновити з 1 червня 2015 року виплату пенсії призначеної відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», стягнути з Державного Бюджету України на його користь 551 грн. 20 коп. витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Позивач ОСОБА_1 зявився в судове засідання. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, подавши письмові заперечення, мотивуючи свою позицію тим, що позивач дійсно перебуває на обліку в Ізюмському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» . З 01.04.2015 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213- VIII. Позивач на момент звернення в Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області продовжував працювати на посаді прокурора, а тому у відповідача не було підстав для її поновлення. Дії відповідача вважає правомірними. Просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі із наступних підстав.

Судом встановлено, на підставі пенсійного посвідчення на ім'я позивача, що він дійсно перебуває на обліку в Ізюмському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області як одержувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 02.10.2007 року, що сторонами визнається.

В органах прокуратури Харківської області він продовжував працювати до 23.02.2016 року.

Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області з 1 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату пенсії позивачу.

Із листа відповідача від 11.03.2016 року вбачається, що позивач звертався з заявою від 10.03.2016 року про поновлення виплати призначеної йому пенсії, але ж відповідачем було відмовлено в задоволенні його заяви.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 р., який набрав чинності з 01.04.2015 року.

Вказаним Законом (пп.2 п.12 розділу 1) внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (утримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працював позивач, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу з 1 квітня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працював позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону. З 01 червня 2015 року перешкоди для виплати ОСОБА_1 вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

За таких обставин, слід зобов'язати відповідача поновити з 01 червня 2015 року виплату призначеної позивачу пенсії за вислугу років.

Керуючись ст. 19, 21, 46, 64, 68, 126, 130 Конституції України, ст. 46, 47, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про прокуратуру» , Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 р., ст. 2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати Ізюмське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 червня 2015 року.

Зобовязати відповідний підрозділ Державної казначейської служби України стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя В. Г. Зелінський