Справа № 2-а-3600/10
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3600/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Овсієнко Ю.К.

при секретарі Безкоровайній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

30 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання неправомірними дій щодо перерахування пенсії та надбавки до пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязання провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за інвалідністю відповідно до вимог вищезазначеного закону з 16.12.1999 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС та має першу категорію ліквідатора наслідків Чорнобильської аварії, а також являється інвалідом 2-ї групи по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі. Зазначає, що Управління пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова в порушення вимог ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснює виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у меншому розмірі ніж передбачено Законом. Згідно ч.4 ст.54 Закону України №796-XII, у всіх випадках пенсія інвалідам 2-ї групи, у яких встановлено звязок захворювання з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС не повинна бути нижче восьми мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст.50 Закону України №796- XII, інвалідам 2-ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що основний розмір пенсії та додаткова пенсія виплачується не в повному обсязі, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Ухвалою суду від 02 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без розгляду в частині вимоги за період з 16.12.1999 року по 30.05.2010 рік.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду повідомлені належним чином, направили письмові заперечення проти позовних вимог в яких просили розглядати справу у їх відсутності. В запереченнях посилаються, що непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни. Вважає, що для стягнення коштів відсутні правові підстави та фінансування. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАСУ, суд розглядає справу їх відсутності.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи за захворюванням повязаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС (а.с.6-7), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова (а.с.5).

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам 2 групи 75 % мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання та у звязку з втратою годувальника. Частина 4 ст. 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі 8 мінімальних пенсій за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст.53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що при вирішенні даного спору треба керуватися ст.ст. 50,54,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з яким розмір пенсій для інвалідів ІІ групи від Чорнобильської катастрофи не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія - 75% мінімальної пенсії.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності зі ст. 17 Закону Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії розміри мінімальної пенсії, мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму встановлюються виключно законами.

Так, згідно ст.28 ч.1 Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Доводи відповідача про те, що вказана норма не розповсюджується на пенсії чорнобильців, не приймається до уваги, оскільки, іншого Закону, яким би визначався розмір мінімальної пенсії за віком, не існує.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в Законі «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 2010 року 695 гривень, з 1 квітня 2010 року 706 гривень, з 1 липня 2010 року 709 гривен, з жовтня 2010 року 723 гривні.

Таким чином, для позивача як інваліда ІІ групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Доводи Управління Пенсійного фонду про призначення пенсії постраждалих на нормах, які встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматись до уваги, оскільки вказані правовідносини регулюються Законами де чітко вказані розміри таких пенсій.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства - верховенства права та пріоритетності Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії встановлений постановою Кабінету Міністрів не можуть бути прийняті до уваги.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: необхідно визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, відповідно до ч. 4 ст. 54, ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити позивачу перерахунок та виплату державної (основної) пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 30.05.2010 року.

Оскільки позивач відноситься до особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення, відповідно до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 94, 99, 100, 102, 158-163, 167, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України ( щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами) від 18.02.2010 року, суд

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова з приводу відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю (основну та додаткову) з 30.05.2010 року по 28.12.2010 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Новозаводського

районного суду м. Чернігова Ю.К.ОВСІЄНКО