Справа № 825/129/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Чернігів Справа № 825/129/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 41 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошової компенсації,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з в/ч НОМЕР_1 грошової компенсації в сумі 5920,32 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу від 18.03.2014 № 17 військового комісара Прилуцько-Варвинського об`єднаного міського військового комісаріату він був призваний на військову службу по мобілізації та був призначений на посаду "офіцера відділення формування і відправлення команд і партій". Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №426 (зі змінами) та наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 (зі змінами) громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, з дня прибуття їх до військового комісаріату забезпечуються харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави. Однак, позивач зазначає, що його не було зараховано на продовольче забезпечення до в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України. Відповідно до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу належить до виплати грошова компенсація замість встановлених норм харчування у сумі 5920,32 грн. Разом з тим, у добровільному порядку, належна позивачу компенсація виплачена не була.

Представник в/ч НОМЕР_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із втратою позивачем статусу військовослужбовця, посилаючись на постанови Верховного Суду України від 19 березня 2013 року № 21-38а13 та від 31 березня 2015 року №21-79а15.

Представник третьої особи у письмовому відзиву на позов просив розглядати справу без його участі та зазначив, що з метою приведення власної діяльності до вимог законодавства України та відновлення порушених прав позивача наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 позивача було зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 . Враховуючи неможливість забезпечення гарячою їжею позивача, приймаючи до уваги пункт 2.10. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, було прийнято рішення про виплату позивачу грошової компенсації замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою № 1 - загальновійськова, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014. Вказаний наказ був направлений на адресу в/ч НОМЕР_1 .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу від 18.03.2014 № 17 військового комісара Прилуцько-Варвинського об`єднаного міського військового комісаріату позивач був призваний на військову службу по мобілізації та був призначений на посаду "офіцера відділення формування і відправлення команд і партій" (а.с. 23).

У відповідності до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 Чернігівський ОВК, на час виникнення спірних правовідносин, перебував на продовольчому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 68-70). При цьому, судом встановлено, що позивач не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 ОСОБА_1 зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно у сумі 4545,96 грн (а.с. 79-80, 81).

Згідно із статтею 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9-1 вказаного Закону визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

29 березня 2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 426 Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, якою затверджено нові норми харчування військовослужбовців.

Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 № 402 у Збройних Силах України, забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Відповідно до п. 2.3 зазначеного вище наказу Міністра оборони України та розпорядження ТВО Начальника тилу Збройних сил України від 16.10.2014 № 341/4/10307т (до № 341/4/9217т) замість встановленої норми харчування дозволяється виплата грошової компенсації замість норми харчування № 1 - загальновійськова у розмірі 17,62 грн за добу. Підстава для виплати грошової компенсації є наказ командира військової частини (установи).

Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити грошову компенсацію в сумі 4545,96 грн.

Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.01.2015 № 02 за грудень 2014 року в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити грошову компенсацію в сумі 510,98 грн.

Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.02.2015 № 90 за січень 2015 року в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити - 546,22 грн.

Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.03.2015 № 169 за лютий 2015 року в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити - 317,16 грн.

Крім того, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 783 від 02.11.2015 внесено зміни, зокрема, до наказів військового комісара від 06.04.2015 № 244, 05.05.2015 № 321, 08.06.2015 № 420, з додатків яких була виключена графа сума за період компенсації, грн та цифри, зазначені у цій графі.

В свою чергу, оскільки суми грошової компенсації, встановлені вищезазначеним розпорядженням у розмірі 17,62 грн за добу, з в/ч НОМЕР_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 відповідно до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575, 02.01.2015 № 02, від 04.02.2015 № 90, 04.03.2015 № 169 грошова компенсація замість встановлених норм харчування у тому розмірі, який просить позивач.

Разом з тим, відповідачем до суду не надано жодних доказів щодо сплати позивачу вищевказаної грошової компенсації.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та неподання відповідачем доказів на підтвердження своїх доводів про втрату позивачем статусу військовослужбовця, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 5920 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять) грн 32 коп.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан