Справа № 804/13408/15
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2016 рокусправа № 804/13408/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

за участю:

представника позивача: Іванус О.А.

представника відповідача: Макаренко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року у справі №804/13408/15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 року управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (по списку №1) у розмірі 73816,51грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач в порушення приписів п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не сплачував до пенсійного фонду, на обліку якого він перебуває, внески по відшкодуванню витрат на виплату до доставку пільгових пенсій (список №1). У зв'язку з викладеним у відповідача виникла заборгованість зі сплати вказаних внесків за липень 2015 року у розмірі 73816,51грн., яка відповідно до чинного законодавства підлягає стягненню у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга, фактично, обґрунтована доводами адміністративного позову.

У судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про заміну сторони управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області його правонаступником - Криворізьким центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. Надано постанову КМУ від 16.12.2015р. №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фону України», якою поставлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів пенсійного фонду України за переліком.

Згідно вказаної постанови КМУ, позивача реорганізовано шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу та створено юридичну особу Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила - задовольнити клопотання позивача та замінити сторону у справі управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області його правонаступником - Криворізьким центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, Управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу було направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період липень 2015 року в розмірі 73816,51грн. для відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за рахунок підприємства.

Відповідно до абз.абз. 1, 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації - робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", абз. 4 п. 1 ст. 2 якого передбачалось, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас, відповідно до абз. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, у відповідності до п."а", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата пенсій працівникам відповідача повинна здійснюватися виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому суд послався на абз.5 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, в абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що винятком із правила, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями, є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у контексті положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005року за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам гірничорятувального загону відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список № 1), колегія суддів приходить до висновку про обов'язок відповідача покривати витрати на виплату та доставку пенсій таким особам.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 26.01.2016р. (справа №818/1603/14, реєстраційний номер 55953462), від 04.11.2015р. (справа №813/3008/13-а, реєстраційний номер 54004964) від 23.04.2013 року (справа №21-113а15), 10.09.2013 року (справа №21-215а13), 30.06.2015 року (справа №21-171а15), від 10.10.2011р. (справа №21-62а11).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що в силу ст.202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.2 названої статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що в даному випадку позивачу можливо було б присудити з відповідача понесені лише ті витрати, які пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи, що судом не встановлено понесення позивачем таких витрат, а ухвалою суду позивачу було відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1218грн., який не відноситься до тих витрат, які присуджуються з відповідача, його слід стягнути з Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2015 року у справі № 804/13408/15 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити.

Стягнути з Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 73816,51грн. (сімдесят три тисячі вісімсот шістнадцять гривень 51 коп.).

Стягнути з Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1218грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень), здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО):805012; Рахунок отримувача: 1004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено 07.04.2016р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов