Справа № 140/371/16-а
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 140/371/16-а
Провадження №2-а/148/24/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними, зобовязання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалась на те, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області та, починаючи з 27 липня 2012 року, отримує пенсію за віком, призначену їй довічно відповідно до Закону України «Про загальнообовязковедержавне пенсійне страхування». Тому вважає, що в подальшому немає підстав застосовувати інший порядок і умови призначення пенсії, передбачені законом України «Про судоустрій і статус суддів».

На час призначення пенсії позивач працювала суддею Немирівського районного суду Вінницької області, де працює до теперішнього часу. Дана посада віднесена до категорій посад державної служби.

З 1 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату позивачу пенсії за віком у звязку зі змінами в законодавстві.

На її звернення до відповідача від 04.01.2016 року щодо поновлення виплати пенсії, листом від 05.01.2016 року № С-2 відповідач відмовив їй у цьому з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, яким внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та тим, що вона продовжує працювати на посаді державного службовця, яка дає право на отримання спеціальної пенсії, передбаченої Законами України «Про державну службу» та «Про судоустрій і статус суддів». Однак відмова відповідача поновити виплату пенсії, на думку позивача, грубо порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, передбачене ст. 46 Конституції України.

Вказана обставина змусила позивача звернутися до суду з позовом, в якому вона просить визнати дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати їй пенсії протиправними та зобовязати його поновити виплату пенсії за віком, починаючи з 01 червня 2015 року.

У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду факсом надійшов додаток до заперечень від 29.02.2016 року, в якому, крім іншого, він просить розглядати справу у його відсутність. В письмових запереченнях проти позову (а.с. 26-28) представник відповідача зазначив, що позов не визнається, оскільки позивач продовжує працювати на посаді судді Немирівського районного суду у Вінницькій області, що дає їй право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», її посада віднесена до посад державного службовця, а тому з додержанням норм чинного законодавства з 01.04.2015 року їй не виплачується пенсія, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як тимчасово з 01.06.2015 року і до остаточного законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються.

За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27.07.2012 року

Крім того, встановлено, що з 1 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII призупинило виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.01.2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ у Немирівському районі з приводу поновлення виплати їй пенсії за віком, на що у відповідь отримала лист № С-2 від 05.01.2016 року, в якому зазначено, що вона працює на посаді державного службовця, тому відповідно до норм Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" пенсії у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про статус народного депутата», «Про судоустрій і статус суддів» тимчасово у період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно поновлюється, (а.с.14)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України.», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем було припинено виплату пенсії позивачеві з 1 квітня 2015 року.

Разом з тим, згідно пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

Вказаний в п. 5 роз. ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІI закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії щомісячне довічне грошове утримання за цими законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що, відмовляючи позивачеві у поновленні виплати пенсії, відповідач діяв протиправно, а тому з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'зкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Керуючись ст. ст. 19, 21, 46, 64, 68 Конституції України, ст.ст. 46, 47, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня2015 року № 213-VIII, ст. ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними, зобовязання поновити виплату пенсії задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду у Немирівськомурайоні Вінницької області щодо відмови поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 червня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її отримання копії.

Суддя Л.А.Штифурко