Справа № 803/271/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

06 квітня 2016 рокуСправа № 803/271/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час затримки виконання судового рішення в частині поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час затримки виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року в частині поновлення на посаді за період з 01.04.2015 року по 29.09.2015 року включно, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 104 грн. 86 коп.

Ухвалою судді від 21 березня 2016 року було відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

В судовому засіданні 06.04.2016 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що предметом позову є недоотримане грошове забезпечення, яке мало б бути виплачене йому у випадку негайного виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року у справі №803/1286/14, якою скасовано постанову Волинського кружного адміністративного суду від 18.07.2014 року та поновлено його на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ підпорядкованої УМВС, однак таке поновлення відбулось лише 30.09.2015 року згідно з наказом УМВС України у Волинській області №282 о/с від 30.09.2015 року, про що вказано в копії витягу з трудової книжки, наявної в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Представник третьої особи в поданому клопотанні від 28.03.2016 року позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити повністю, а розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи клопотання представника третьої особи, а також той факт, що згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №43 7, УДАІ УМВС України у Волинській області було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, суд дійшов висновку про помилковість відкриття провадження у справі з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18.07.2014 року у справі за № 803/1286/14 скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено, визнано протиправним та скасувано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області № 114 о/с від 29.05.2014 року в частині з звільнення ОСОБА_1 із служби в органах внутрішніх справ, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ підпорядкованої УМВС з 30.05.2014 року, стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2014 року по 01.04.2015 року у розмірі 32 507грн.79коп.

02.04.2015 року ОСОБА_1 звертався до УМВС України у Волинській області із заявою про видання наказу про прийом його на службу в органах внутрішніх справ на вказану посаду згідно з рішенням суду.

Разом з тим, як вбачається з копії витягу з трудової книжки позивача, останнього було поновлено на посаді згідно з наказом УМВС України у Волинській області від 30.09.2015 року №282 о/с.

У відповідності до п. 34 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику вирішення трудових спорів», рішення вважається виконаним з дня винесення наказу роботодавцем.

Враховуючи суттєву затримку у виконанні вищевказаного рішення, заявник звернувся до суду з окремим адміністративним позовом про стягнення середньомісячного заробітку за час такої затримки.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Частиною 2 ст. 257 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Також, згідно ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

В пунктах 46, 48, 51, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено ст. 236 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України).

Вищевказана стаття передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

З огляду на вищевикладене та зважаючи, що спір щодо незаконного звільнення позивача вирішений у спосіб поновлення позивача на посаді, суд вважає, що питання затримки виконання рішення про поновлення, так яке це визначає ст. 236 КЗпП України, повинен вирішувати орган, який розглядав спір про поновлення ОСОБА_1, що є можливим за умови звернення позивача з заявою в порядку ст. 236 КЗпП України до Волинського окружного адміністративного суду, однак в межах позовного провадження в адміністративній справі №803/1286/14, а не в порядку звернення з окремим адміністративним позовом.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на обставини, що встановлені в ході судового засідання, суд розяснює позивачу, що звернувшись з даним адміністративним позовом, ним обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, відповідно спірні правовідносини можуть бути врегульовані шляхом подачі заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, тобто до Волинського окружного адміністративного суду виключно в межах справи №803/1286/14.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 236 Кодексу Законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час затримки виконання судового рішення в частині поновлення на посаді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання її повного тексту, який буде виготовлено до 11 квітня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Дмитрук