Справа № 815/6648/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6648/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальник Групи особового складу та стройової частини Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , Начальник відділу екологічного забезпечення позаштатний помічник командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про скасування наказу №29 від 11.09.2015 року в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення), -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальник Групи особового складу та стройової частини Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , Начальник відділу екологічного забезпечення позаштатний помічник командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.112-112 з/б), просить суд скасувати виданий в порушення організаційно-штатної структури Військової частини НОМЕР_1 наказ №29 від 11.09.2015 року в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», оскільки визначення організаційно-штатної структури Військової частини НОМЕР_1 не відноситься до компетенції командира Військової частини НОМЕР_1 та підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 є незаконним, у зв`язку з чим Наказ Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №29 від 11.09.2015 року в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 не відповідає вимогам чинного законодавства та виданий в порушення організаційно-штатної структури Військової частини НОМЕР_1 в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення) підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду надані заперечення на первісний позов, щодо змінених позовних вимог письмових заперечень або пояснень не надходило.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, у зв`язку з чим, з урахуванням відсутності клопотань та необхідності заслухати свідка чи експерта, судом вирішено розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України, публічна служба, це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Судом встановлено, що позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 Науково-дослідний центр генерального штабу Збройних Сил України «Державний океанаріум» на посаді Начальника науково-інформаційного відділу.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2014 року №14 на позивача покладено обов`язки позаштатного помічника командира ВЧ НОМЕР_1 з правової роботи.

Відповідно до Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №32 від 21.09.2015 року обов`язки позаштатного помічника командира ВЧ НОМЕР_1 з правової роботи покладено на Начальника науково-дослідного відділу екологічного забезпечення військово-морської діяльності ВЧ НОМЕР_1 капітана 2 рангу ОСОБА_4 .

Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 №29 від 11.09.2015 року «Про внесення змін до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у військові частині НОМЕР_1 на 2014 рік», з метою приведення функціональних обов`язків та посадових інструкцій особистого складу ВЧ НОМЕР_1 до вимог чинного законодавства, призначення напрямів діяльності, з урахуванням зауважень викладених у аудиторському звіті, упорядкування та більш ефективного виконання завдань ВЧ НОМЕР_1 , зокрема п.п.1-2, визначено: з 11.09.2015 року припинити п.52 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у військові частині НОМЕР_1 на 2014 рік», з 11.09.2015 року затвердити та ввести в дію функціональні обов`язки та посадові інструкції посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 (а.с.147).

Судом встановлено, що згідно Витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у військові частині НОМЕР_1 на 2014 рік», пунктом 52, який виключено вищенаведеним наказом, затверджено функціональні обов`язки посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 згідно із додатком (а.с.156-167).

Та, зокрема, до п.1 відповідальності та функцій посадової особи Начальника науково-інформаційного відділу, яку обіймає позивач, внесено зміни щодо підпорядкування останнього Заступнику начальника Науково-дослідного центру з наукової роботи та до п.1 відповідальності та функцій посадової особи Заступника Начальника науково-дослідного центру з наукової роботи інформаційного відділу, яку обіймає ОСОБА_5 внесено зміни, а саме: йому безпосередньо підпорядковано науково-організаційний відділ, науково-інформаційний відділ та наукову бібліотеку (а.с. 162, 151, 165, 153)

Позивач вважає, що наказ №29 від 11.09.2015 року «Про внесення змін до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у військові частині НОМЕР_1 на 2014 рік», прийнято в порушення організаційно-штатної структури Військової частини НОМЕР_1 в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення), у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-XII (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку науково-технічної сфери, створює умови для наукової і науково-технічної діяльності, забезпечення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку.

Розвиток науки і техніки є визначальним фактором прогресу суспільства, підвищення добробуту його членів, їх духовного та інтелектуального зростання. Цим зумовлена необхідність пріоритетної державної підтримки розвитку науки як джерела економічного зростання і невід`ємної складової національної культури та освіти, створення умов для реалізації інтелектуального потенціалу громадян у сфері наукової і науково-технічної діяльності, цілеспрямованої політики у забезпеченні використання досягнень вітчизняної та світової науки і техніки для задоволення соціальних, економічних, культурних та інших потреб.

Відповідно до ст.1 Закону, наукова діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання; і використання нових знань. Основними її формами є фундаментальні та прикладні наукові дослідження;

науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій. Її основними формами (видами) є науково-дослідні, дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій науково-технічної продукції, а також інші роботи, пов`язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання;

науково-педагогічна діяльність - педагогічна діяльність у вищих навчальних закладах, пов`язана з науковою та (або) науково-технічною діяльністю;

науково-організаційна діяльність - діяльність, що спрямована на методичне, організаційне забезпечення та координацію наукової, науково-технічної та науково-педагогічної діяльності.

Статтями 2-4 Закону передбачено, що метою цього Закону є врегулювання відносин, пов`язаних з науковою і науково-технічною діяльністю та створення умов для підвищення ефективності наукових досліджень і використання їх результатів для забезпечення розвитку усіх сфер суспільного життя.

Основними завданнями цього Закону є визначення:

правового статусу суб`єктів наукової і науково-технічної діяльності, матеріальних та моральних стимулів забезпечення престижності та зумовленої суспільними потребами пріоритетності цієї сфери людської діяльності, залучення до неї інтелектуального потенціалу нації;

економічних, соціальних та правових гарантій наукової і науково-технічної діяльності, свободи наукової творчості;

основних цілей, напрямів та принципів державної політики у сфері наукової і науково-технічної діяльності;

повноважень органів державної влади щодо здійснення державного регулювання та управління у сфері наукової і науково-технічної діяльності.

Законодавство України про наукову і науково-технічну діяльність складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у процесі здійснення такої діяльності.

Суб`єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності (далі - громадські наукові організації).

Відповідно до ст.8 Закону, державними науковими установами є наукові установи, засновані на державній власності.

Державні наукові установи створюються, реорганізуються та ліквідуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Державним науковим установам передаються в постійне користування земельні ділянки згідно із законодавством України.

Статтею 9 Закону визначено права і обов`язки керівника наукової установи.

Так, керівник наукової установи:

вирішує питання її діяльності відповідно до статутних завдань;

представляє наукову установу в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власност

відповідає за результати діяльності наукової установи перед власником або уповноваженим ним органом;

в межах своєї компетенції видає накази і розпорядження;

визначає функціональні обов`язки працівників;

призначає частину складу вченої (наукової, науково-технічної, технічної) ради наукової установи;

здійснює інші повноваження, передбачені статутом (положенням) наукової установи.

Так, відповідно до розділу 5 Положення про Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 16.05.2002 року (в редакції Наказу МОУ від 02.06.2006 року №317), визначено структуру та управління Державного океанаріуму (а.с.143-145).

Згідно п.5.1 Положення, Державний океанаріум є науково-дослідною установою, яка за своєю штатною структурою складається з управлінь, відділів, лабораторій, секторів, експедиційних суден, випробувального полігону, науково-допоміжних, забезпечувальних та інших підрозділів, необхідних для виконання завдань за призначенням, здійснення за основними напрямами наукової і науково-технічної та фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до п.5.3 Положення, структура Державного океанаріуму визначається штатом, затвердженим начальником генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України.

Відповідно до п.5.4 Начальник Державного океанаріуму несе персональну відповідальність, зокрема, за стан та діяльність Державного океанаріуму та за добір та розстановку кадрів.

Так, п.п.5.6 визначено права Начальника Державного океанаріуму, зокрема, право визначати розподіл повноважень заступників та посадові обов`язки начальників структурних підрозділів Державного океанаріуму.

Так, згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 14.08.2015 року №132, на підставі рапорту капітана 1 рангу ОСОБА_5 - начальника науково-дослідного управління протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою заступника командира частини з наукової роботи з 14.08.2015 року (а.с.146).

Судом встановлено, що на виконання вищевказаної норми Положення, командиром ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 прийнято наказ №29 від 11.09.2015 року «Про внесення змін до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у військові частині НОМЕР_1 на 2014 рік», п.2 якого з 11.09.2015 року затверджено та введено в дію функціональні обов`язки та посадові інструкції посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 у новій редакції.

Так, до п.1 Відповідальність та функції посадової особи Начальника науково-інформаційного відділу, яку займає ОСОБА_1 , внесено зміни щодо підпорядкування останнього Заступнику начальника Науково-дослідного центру з наукової роботи та до п.1 Відповідальність та функції посадової особи Заступника Начальника науково-дослідного центру з наукової роботи інформаційного відділу, яку займає ОСОБА_5 внесено зміни щодо безпосереднього підпорядкування останньому науково-організаційного відділу, науково-інформаційного відділу та наукової бібліотеки.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність компетенції у командира військової частини, оскільки право визначати розподіл повноважень заступників та посадові обов`язки начальників структурних підрозділів Державного океанаріуму прямо визначено п.5.6 Положення про Науково-дослідний центр Збройних Сил України «Державний океанаріум», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 16.05.2002 року (в редакції Наказу МОУ від 02.06.2006 року №317) та Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-XII (діючого на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, суд зазначає, що позивач не погоджується з наказом №29 від 11.09.2015 року в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи ОСОБА_5 (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення), проте, як вбачається з пунктом 52 Витягу з наказу від 28.09.2014 року №3 «Про організацію службової діяльності у ВЧ НОМЕР_1 », прийнятого саме командиром ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , затверджено функціональні обов`язки посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 , тобто на момент прийняття такого наказу у позивача не виникало сумнівів щодо компетентності командира частини у затвердженні та розподілі функціональних обов`язків посадових осіб військової частини.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У відповідності до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Начальник Групи особового складу та стройової частини Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , Начальник відділу екологічного забезпечення позаштатний помічник командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про скасування наказу №29 від 11.09.2015 року в частині щодо підпорядкування Науково-інформаційного відділу, Науково-організаційного відділу тимчасово виконуючому обов`язки заступнику командира з наукової роботи Фердману Генадію Петровичу (начальнику Науково-дослідного управління проблем протичовнового, протидиверсійного та протимінного забезпечення) відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин