Справа № 826/12009/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2016 р. м. Київ К/800/10443/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Голяшкіна О.В.,

секретар судового засідання Скавуляк Т.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник третьої особи ОСОБА_5,

за участю представника прокуратури Красножон О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою ОСОБА_7

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року

у справі № 826/12009/13-а

за позовом прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах ОСОБА_8, Управління освіти Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Спеціальної школи-інтернату для слабозорих дітей №11

до Київської міської ради,

треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_9, ОСОБА_3, Відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_7, ОСОБА_4,

про скасування рішення в частині та державного акту на земельну ділянку,

встановив:

Прокурор Голосіївського району м. Києва в інтересах ОСОБА_8, Управління освіти Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Спеціальної школи-інтернату для слабозорих дітей №11 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати п.п. 19, 19.1-19.3 Рішення Сьомої сесії Двадцять четвертого скликання Київської міської ради від 18 березня 2004 року № 108/1318 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» в частині, що стосуються затвердження проекту відведення і передачі у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1;

- скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05 липня 2004 року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 0,10 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_9;

- скасувати дублікат Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 05 липня 2004 року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), площею 0,10 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_9 19 січня 2006, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07-7-00841.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів, третя особа звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права та просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В судовому засіданні представник третьої особи касаційну скаргу підтримала, просила суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник відповідача заперечила проти задоволення касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, їх представників, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, зокрема, що рішенням Київської міської ради «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд» № 108/1318 від 18 березня 2004 року, зокрема, спірними п.п. 19, 19.1-19.3 якого вирішено наступне:

Затвердити проект відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_9 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Передати гр. ОСОБА_9, за умови виконання п. 19.1 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 за рахунок земель міської забудови.

Громадянину ОСОБА_9:

- виконувати обов'язки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст. 91 Земельного кодексу України;

- одержати дозвіл на виконання будівельних робіт в управлінні держархбудконтролю та виконувати умови забудови земельної ділянки згідно з АПЗ Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, розміщених у межах земельної ділянки;

- питання відшкодування відновлюючої вартості зелених насаджень (акт обстеження зелених насаджень від 03.03.2003 № 822) вирішити в установленому порядку;

- виконати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 05 вересня 2003 року № 19-1841, Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві від 23 вересня 2003 № 08-8-20/7231;

- у місячний термін замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) документ, що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку.

Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) забезпечити виготовлення та видачу в установленому порядку гр. ОСОБА_9 державного акта на право приватної власності на землю.

Попередити власника земельної ділянки, що право приватної власності на землю може бути припинено у випадках, передбачених ст. ст. 140, 143 Земельного кодексу України».

В подальшому, на підставі Рішення Київської міської ради від 18 березня 2004 року № 108/1318 ОСОБА_9 отримано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку від 19 січня 2006 року.

Вважаючи спірне рішення Київської міської ради від 18 березня 2004 року № 108/1318 в частині що стосується ОСОБА_9 незаконним, прокурор звернувся до суду з даним позовом про його скасування та скасування виданих державних актів.

Суди, розглядаючи даний спір, виходили з того, що він є адміністративним.

Суд касаційної інстанції вважає такі висновки судів передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі тощо.

Прийняте міською радою спірне рішення (як суб'єктом владних повноважень) є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта (актів) не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку, укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) щодо передачі у власність чи оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування (місцевого органу виконавчої влади) вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Таким чином, у разі прийняття органом місцевого самоврядування чи місцевим органом виконавчої влади (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди тощо), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, місцевого органу виконавчої влади не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій помилково розглянуто даний спір за правилами адміністративного судочинства, оскільки такий спір, враховуючи суть спірних правовідносин щодо захисту права цивільного, їх суб'єктний склад та норми ст. 15 ЦПК України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування рішень судів першої і апеляційної інстанцій та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 157, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах ОСОБА_8, Управління освіти Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, Спеціальної школи-інтернату для слабозорих дітей № 11 до Київської міської ради, треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_9, ОСОБА_3, Відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_7, ОСОБА_4, про скасування рішення в частині та державного акту на земельну ділянку закрити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: