Справа № 804/9407/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ К/800/20469/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Вербицької О.В.

суддів: Лосєва А.М.

Маринчак Н.Є.

за участю секретаря: Мартиненка Г.В.

представників:

позивача: Джанелідзе О.А.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 року

у справі № 804/9407/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський трубний завод» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Дніпропетровський трубний завод») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ) про визнання нечинним рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 року апеляційну скаргу ДПІ залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач, не погоджуючись з вищевказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, оскаржив їх у касаційному порядку, просить скасувати з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року, за результатами якої складено акт від 26.05.2014 року № 656/15-1/05393122.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем пункту 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 1499 513,00 грн.

На підставі висновків, що викладені в акті перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2014 року № , яким ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1 499 513,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 749 756,50 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, зокрема, такі обов'язкові реквізити: ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пунктом 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, в податковій накладній зазначаються, зокрема: у графі 7 - ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ; у графі 8 - база оподаткування товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню ПДВ за основною ставкою - 20 відсотків; у графі 9 - база оподаткування при здійсненні операцій на митній території України з постачання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою (згідно з ПК України); у графі 10 - база оподаткування при здійсненні експортних операцій, які підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою ( підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України); у графі 11 - база оподаткування товарів/послуг, які звільнені від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України та підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України; у графі 12 - загальна сума коштів, що підлягає сплаті.)

Статтею 198.3 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» подано декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року та заяву зі скаргою на постачальника ПАТ «Дніпрогаз» разом із копіями первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарських операцій.

Також, судами встановлено, що платником податків сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних, виписаних на його адресу ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», ТОВ «Укртехпром», ДП «Дніпровський регіональний державний технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», ПРАТ «Фарлеп-Інвест», ПАТ «Євраз-ДМЗ ім. Петровського», ТОВ «ПМТЗ «Інженерний Центр «Реагент», ПП «Торгівельна група «Кланцер» в результаті здійснення господарської діяльності.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірно висновку, що платником податків правомірно сформовано податковий кредит, який підтверджено податковими накладними, належним чином зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, по яким постачальниками в повному обсязі відображено податкові зобов'язання в відповідних звітних періодах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними нормами права, отже, відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 року - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 210 - 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, установленому статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька
Судді А.М. Лосєв
Н.Є. Маринчак