Справа № 344/9203/15а,2а/344/403/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016р. Справа № 876/10600/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2015р. у справі №344/9203/15а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську

про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 07.08.1980р. по 01.01.1984р., з 17.08.1996р. по 04.11.1996р., з 14.04.1997р. по 01.10.1997р., з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. до стажу роботи за Списком №2, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з ІНФОРМАЦІЯ_2

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2015р. у справі №344/9203/15а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що трудовою книжкою та уточнюючими довідками повністю підтверджується трудовий стаж ОСОБА_1, який дає йому право на призначення пільгової пенсії по Списку №2. Апелянт (позивач у справі) вважає, що період роботи з 07.08.1980р. по 01.01.1984р. підлягає зарахуванню в трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, оскільки зайнятість на таких роботах повний робочий день підтверджено копією трудової книжки та уточнюючою довідкою ОАО "Нижневартовскнефтегеофизика" від 01.12.2014р.

Апелянт зазначає, що період роботи з 17.08.1996р. по 04.11.1996р. не зараховано через відсутність печатки в трудовій книжці та відсутність уточнюючої довідки, проте, в трудовій книжці ОСОБА_1 наявна відповідна печатка, відтак, даний період відноситься до страхового стажу, підтвердження якого не потребує уточнюючої довідки.

Період роботи з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. в філіалі "Ямалнефтегазгеофизика" ОАО "Тюмень промгеофизика" не зарахований у зв'язку із відсутністю печатки в трудовій книжці ОСОБА_1, проте, досліджуючи записи в трудовій книжці, можна прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 наказом №103-к від 15.09.1997р. був звільнений переводом та відповідно 01.10.1997р. наказом №1-к від 15.10.1997р. прийнятий переводом на ЗАТ "Ямалнефтегазгеовизика". Підтвердженням цього є запис в трудовій книжці під №31, яким 18.03.1998р. ОСОБА_1 було звільнено з ЗАТ "Ямалнефтегазгеовизика" наказом №21-к від 18.03.1998р. На відповідний запис проставлено печатку відділу кадрів підприємства.

Крім того, період роботи з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. не зараховано у зв'язку з не підтвердженням атестації робочих місць. Апелянт (позивач у справі) зазначає, що в уточнюючій довідці №1073 від 30.06.2010р. зазначено, що ОСОБА_1 працював у вказаний період протягом повного робочого дня не менше 80% робочого часу на посадах машиніста підйомника каротажної стації в тяжких умовах праці в районах Крайньої Півночі, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць покладається на керівника підприємства чи організації.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працював з 07.08.1980р. по 01.01.1984р. на посадах моториста самохідної каротажної і перфораторної станції і машиніста підйомника самохідної каротажної і перфораторної станції з суміщенням професії водія в промислово-геофізичній партії в ОАО "Нижневартовскнефтегеофизика'; з 17.08.1996р. по 04.11.1996р. на посаді в ООО "Базальт" водієм; з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. на посаді машиніста підйомника каротажної станції 4 разряду в ОАО "Тюменьпромгеофизика"; з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. на посаді машиніста підйомника каротажної станції 5 розряду в ОАО "Газпромгеофизика".

02.03.2015р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.39).

Відповідно до розрахунку, періоди роботи з 07.08.1980р. по 01.01.1984р., з 17.08.1996р. по 04.11.1996р., з 14.04.1997р. по 01.10.1997р., з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. не були зараховані до пільгового страхового стажу (а.с.40).

Листом №1627/03 від 29.05.2015р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вимогами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із вимогами п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що згідно з поданою заявою позивача від 02.03.2015р. та представлених документів, стаж позивача за Списком №2 складає 9 років 1 місяць 7 днів, що не дає підстави для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судді апеляційного адміністративного суду не погоджується та зазначає наступне:

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.08.1980р. по 01.01.1984р. до стажу роботи за Списком №2, суд апеляційної інстанції зазначає, що у вказаний період позивач працював в ОАО "Нижневартовскнефтегеофизика" за професією: моторист самохідної каротажної і перфораторної станції 4 розряду зі суміщенням професії водія в промислово-геофізичній партії Івано-Франківської промислово-геофізичної експедиції, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6) та копією Довідки, уточнюючої особливий характер роботи чи умов праці, виданої ОАО "Нижневартовскнефтегеофизика" 01.12.2014р. за №196 (а.с.24-26). Зокрема, в цій довідці вказано, що ОСОБА_1 у вказаний період працював повний робочий день, повний робочий тиждень, та при цьому відпрацював встановлену норму робочих годин (а.с.24). Крім того, в довідці зазначено (а.с.26), що в трудових книжках працівників з професією "моторист самохідної каротажної і перфораторної станції" і "машиніст підйомника самохідної і каротажної станції" добавлявся запис "з суміщенням професії водія" - на вимогу ГАІ та для безперервного водійського стажу у працівників.

Згідно із вимогами п.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що період роботи позивача з 07.08.1980р. по 01.01.1984р. правомірно не зараховано управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську до стажу роботи за Списком №2, оскільки не підтверджено пільгове пенсійне забезпечення протягом повного робочого дня у зв'язку із суміщенням основної роботи з роботою водія, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 17.08.1996р. по 04.11.1996р. та з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. до стажу роботи за Списком №2, суд апеляційної інстанції зазначає, що періоди роботи з 17.08.1996р. по 04.11.1996р. в ООО "Базальт" не зараховано, оскільки в трудовій книжці відсутній номер наказу про прийом на роботу, а період роботи з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. в Філіалі "Ямалнефтегазгеофизика" ОАО "Тюменьпромгеофизика", так як відсутня печатка на записі про звільнення.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974р. №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993р. №58.

Крім того, з копії трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 17.08.1996р. було прийнято в ООО "Базальт" на підставі наказу від 20.08.1996р., та проставлено печатку ООО "Базальт" (а.с.10). Більше того, 01.10.1997р. позивача було звільнено з Філіалу "Ямалнефтегазгеофизика" ОАО "Тюменьпромгеофизика" переводом в ЗАО "Ямалнефтегазгеофизика" на підставі наказу №103-к від 15.09.1997р., та в трудовій книжці проставлено відповідну печатку підприємства (а.с.10).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відсутні підстави для незарахування позивачу періодів роботи з 17.08.1996р. по 04.11.1996р. та з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. до стажу роботи за Списком №2, а висновки суду першої інстанції про правомірність незарахування управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську вказаних періодів роботи до пільгового страхового стажу не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи.

Відносно позовних вимог позивача про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. в ОАО "Газпромгеофизика" до стажу роботи за Списком №2, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне:

Статтями 1, 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно із вимогами п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-VI, який набрав чинності з 01.01.2004р., пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. за №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Згідно із вимогами п.3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, які були чинними на період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Таким чином, для встановлення права на пенсію за віком з вищезазначених підстав необхідною підставою, зокрема, є проведення атестації на відповідному робочому місці.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що атестація робочого місця у Російській Федерації проводилась відповідно до Положення про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Мінздоровсоцрозвитку Росії від 14.03.1997р. №12. Даний документ застосовувався до 01.09.2008р. Після цієї дати слід було керуватися Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'яз Росії від 31.08.2007р. №569.

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави прийти до висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013р. №21-183а13, від 25.11.2014р. №21-519а14, від 17.03.2015р. №21-585а14, від 02.06.2015р. №21-572а14 та від 17.11.2015р. у справі №2-а/679/187/2014.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відмова управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, як і висновок суду першої інстанції про правомірність такої відмови, зарахувати період роботи позивача з 07.04.1998р. по 24.04.2000р. в ОАО "Газпромгеофизика" до пільгового стажу внаслідок відсутності у нього доказів про проведення атестації його робочого місця є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Виходячи із системного аналізу норм законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки на момент досягнення 55-річного віку в нього був наявний загальний та спеціальний трудовий стаж, який підтверджений належними доказами.

Відповідно до вимог ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, призначення пенсії позивачу слід провести починаючи з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 02.03.2015р., оскільки 55-річного віку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг ІНФОРМАЦІЯ_2, а за призначення пенсії звернувся 02.03.2015р. (а.с.39), тобто після спливу трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участі в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2015р. у справі №344/9203/15а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, - задоволити частково.

2. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.10.2015р. у справі №344/9203/15а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити частково.

3. Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 29.05.2015р. №1627/03 в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2.

4. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 07.08.1980р. по 01.01.1984р., з 17.08.1996р. по 04.11.1996р., з 14.04.1997р. по 01.10.1997р. до стажу роботи за Списком №2, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.03.2015р.

5. У задоволенні решти позовних вимог позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.04.2016р.