Справа № 461/2034/16-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2034/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, заступника начальника Львівської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України, третьої особи - заступника начальника Львівської митниці ДФС України , в якому просить скасувати постанову № 0593/20917/16 в справі про порушення митних правил від 11 березня 2016 року.В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що заступником начальника Львівської митниці ДФС України була винесена постанова про порушення митних правил, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Дана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0593/20917/16 від 25.02.2016 року, з якої вбачається, що позивача визнано винним у тому, що він ввіз на територію України автомобіль марки «Mitsubishi Grandis» реєстраційний номер KAB3887 в режимі «транзит» та у встановлений ч.1 ст.95 МК України строк, транспортний засіб з митної території України не вивіз та у інший митний режим, згідно законодавства, не був поміщений згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, вважає ви моги безпідставними т а необґрунтованими;зокрема , що порушення ОСОБА_1 митних правил стверджується доказами у справі.Позивач, порушуючи термін транзиту транспортного засобу, не повідомив про це митний орган.Також не надав доказів, які б могли бути враховані при розгляді справи, вт.ч. і щодо його особи та майнового стану.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 11.03.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 була винесена постанова № 0593/20917/16 про порушення митних правил, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови 25.02.2016 р. близько 17:55 год. гр. України ОСОБА_1, слідуючи в приватну поїздку з України в ОСОБА_3 через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС, в якості водія легкового автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер KAB3887, вїхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»). У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України виявлено, факт не вивезення гр. ОСОБА_1 з митної території України, у встановлений ч.1 ст.95 МК України строк, транспортного засобу. При перевірці баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що гр. ОСОБА_1 17.01.2016 р. о 18:18 год. ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, легковий автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер KAB3887, країна реєстрації Німеччина, по смузі руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» в режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України, зазначений транспортний з митної території України станом на 25.02.2016 р. гр. ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр. ОСОБА_1 до митного контролю не надав. В своєму поясненні гр. ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення ним на територію України 17.01.16 зазначеного автомобіля. Однак, повідомив, що автомобіль не вивіз у встановлені строки, оскільки він знаходився на ремонті. В митні органи з цього приводу гр. ОСОБА_1 не звертався, бо не знав, що потрібно це робити.

В позовній заяві позивач стверджує, що на момент перетину ним кордону, він надав пояснення про те, що вище вказаний автомобіль був поломаний і знаходився на станції технічного обслуговування з 18.01.2016р. по 25.02.2016 р. та надав підтверджуючі документи, а саме: довідку №2502/16-1, рахунок №250216 від 25.02.2016 р., акт виконаних робіт №250216 від 25.02.2016 р., банківський чек від 25.02.2016 р., копію виписи з ЄДРПОУ, копію з реєстру платників єдиного податку.

Нормою ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортних засобів.

Суд критично оцінює твердження позивача, оскільки у власноручно написаних поясненнях, він вказує, що не знав про те, що мав повідомити митницю про поломку транспортного засобу. А в позовній заяві зазначає, що звернувся до найближчого органу доходів і зборів з повідомленням про обставини події та вказав місце знаходження транспортного засобу. Проте жодного доказу про те, що він звертався до митного органу не надає, і до якого саме органу не вказує.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення зоні однієї митниці 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезені таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. При цьому, згідно гл. 55 р. 7 МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязком письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням формальностей, передбачених МК України.

За вказаних обставин, вищезазначений транспортний засіб, ввезено гр. ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі транзит, що не заперечується позивачем.

Згідно ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів їх видача без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ч.ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно п. 5 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставини непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Судом встановлено, що позивачем та його представником, всупереч вимогам вищевказаних статей, не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 не повідомив найближчий митний орган про обставини події та місце знаходження транспортного засобу «Mitsubishi Grandis» реєстраційний номер KAB3887.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що постанова від 11 березня 2016 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6-12, 86, 102, 128, 160, 161, 162, 167 КАС України , ст.ст. 3, 90, 93, 95, 102, 255, 380, 481 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.Р. Волоско