Справа № 820/602/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 р.Справа № 820/602/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. по справі № 820/602/16

за позовом Харківської міської ради

до Прокуратури Харківської області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

10.02.2016 року (згідно поштового конверту), Харківська міська рада звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Харківської області, в якому просила суд визнати незаконними дії прокурора міста Харкова, а саме: подання 11.08.2015р. до Дзержинського районного суду м. Харкова позовної заяви від 04.06.2015р. № 04-31-232/15 до відповідачів - Харківської міської ради та ОСОБА_1; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування п.п. 12.3 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним особам та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23.06.2010р. № 151/10; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4,8534 га (кадастровий номер НОМЕР_1) - НОМЕР_2; визнання відсутності у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, що розташована по Білгородському шосе (біля табору "Лісова казка") у м. Харкові, площею 4,8534 га, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною вартістю за нормативною грошовою оцінкою 23 096 360 грн.; витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 та передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 4,8534 га (кадастровий номер НОМЕР_1) без підтвердження судом наявності підстав для представництва інтересів держави в суді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - задоволено.

Закрито провадження у справі за адміністративним позовом Харківської міської ради до Прокуратури Харківської області про визнання дій незаконними.

Роз'яснено позивачу, що він позбавлений права на повторне звернення з тією самою позовною заявою.

Харківська міська рада, не погодившись з судовим рішенням першої суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм права, просила скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 року та направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 07.04.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу Харківської міської ради 10.08.2015 року надійшла копія позовної заяви прокурора міста Харкова від 04.06.2015р. до Харківської міської ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування п.п. 12.3 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним особам та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23.06.2010р. №151/10; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4,8534 га (кадастровий номер НОМЕР_1) - НОМЕР_3; визнання відсутності у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, що розташована по Білгородському шосе (біля табору "Лісова казка") у м. Харкові, площею 4,8534 га, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною вартістю за нормативною грошовою оцінкою 23 096 360 грн.; витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 та передати Харківській міській раді земельну ділянку площею 4,8534 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2015р. відкрито провадження у справі № 638/13224/15-ц за позовною заявою прокурора міста Харкова.

За 2015 рік до Харківської міської ради та виконавчих органів міської ради запитів від Прокуратури Харківської області про витребування матеріалів, ознайомлення з матеріалами щодо підготовки та погодження п.п.12.3 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним особам та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 23.06.2010р. № 151/10 не надходило.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, предметом спору є твердження позивача про те, що дії прокурора міста Харкова щодо подання до Дзержинського районного суду м. Харкова вищевказаної позовної заяви є незаконними та вчиненими з порушенням норм чинного законодавства України.

Приймаючи рішення про закриття провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що звернення суб'єкта владних повноважень (прокурора) до суду з позовною заявою не є спором за своєю правовою природою, оскільки саме звернення до суду не породжує за собою якихось зобов'язань, які виникають із владних управлінський функцій для позивача, а є реалізацію права суб'єкта владних повноважень на звернення до суду, а отже не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з доводів апелянта, звернення прокурора до суду слід розглядати не як звернення прокуратури - юридичної особи за поновленням порушених інтересів прокуратури, а як державну діяльність суб'єкта владних повноважень, врегульовану Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру", іншими законодавчими актами України. Також апелянт, з посиланням на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", звернув увагу на те, що наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді може бути оскаржена громадянином або суб'єктом владних повноважень. При цьому Законом України "Про прокуратуру" та ч. 6 ст. 3 КАС України не поставлено можливість оскарження підстав для представництва прокурора в залежність від наявності порушення прав позивача.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Статтею 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 вказаної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" врегульовано, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

З аналізу положень Закону України "Про прокуратуру" вбачається, що діяльність прокурора щодо здійснення представництва громадянина або держави в суді покладена на нього статтею 121 Конституції України та ст. 23 Закону цього Закону, а тому вона є владною управлінською функцією.

Як свідчать матеріали справи, позовними вимогами є оскарження дій прокурора міста Харкова на предмет дотримання ним положень ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі по тексту - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкту. У випадку, якщо суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не може вирішуватись адміністративним судом.

Приписами ч. 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму, спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори. Разом з тим, спір набуває ознак публічно-правового не тільки за умов наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі у зв'язку з тим, що її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України), не врахував тієї обставини, що відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному випадку роз'яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи є не правом, а обов'язком суду першої інстанції.

З резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що судом постановлене рішення, яким закрито провадження у справі за позовом Харківської міської ради до Прокуратури Харківської області про визнання дій незаконними та роз'яснено позивачу, що він позбавлений права на повторне звернення з тією самою позовною заявою. В свою чергу, судом першої інстанції при постановленні ухвали не виконано обов'язку щодо роз'яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 157 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі, а тому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 року по справі №820/602/16 підлягає скасуванню з направленням зазначеної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 р. по справі №820/602/16 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2016р. по справі №820/602/16 - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 12.04.2016 р.