Справа № 813/1247/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Справа № 876/841/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у адміністративній справі №813/1247/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова до Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2015 року позивач - Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова звернулося в суд з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» в якому просило постановити рішення про стягнення з ПАТ «Львівське АТП - 14630» на користь Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова 991 585,76 грн. заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за Списком №2.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП - 14630» (м. Львів, вул. Городницька, 47; ) на користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (вул. Замарстинівська, 170, м. Львів, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 за період грудень 2013 року - липень 2014 року на загальну суму 991585 (дев'ятсот дев'яносто одну тисячу п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 76 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що Одноразові доплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_15, ОСОБА_39, ОСОБА_79, відповідними розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсії не передбачені. Таким чином вимога про стягнення одноразових виплат загалом на суму 366714,21 грн. є безпідставною. Згідно норм п. п. 6.4, 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N21-1, відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії - це зобов'язання, яке виникає в силу індивідуального акту, яким є розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Відповідно єдиним належним та допустимим доказом існування обов'язку відшкодування витрат є розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, наявні в матеріалах справи розрахунки не містять зазначених вище сум щодо зазначених вище осіб.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими i важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 2).

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція). Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.5., п. 6.6. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до абз. 3 п. 6.7. Інструкції суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Львівське АТП - 14630» зареєстроване як юридична особа та відповідно до пп. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі долучених до справи документів суд встановив, що за період роботи на ПАТ «Львівське АТП-14630» право на пільгову пенсію за списком № 2 набули: ОСОБА_1, ОСОБА_36, ОСОБА_40, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_41, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_44, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_45, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_15, ОСОБА_39, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_36, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_80, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_6, ОСОБА_81, ОСОБА_8, ОСОБА_55, ОСОБА_9, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року), ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77

На підтвердження наявності підстав для призначення зазначеним вище особам пільгової пенсії за списком №2 представник позивача надав фотокопії виданих відповідачем довідок про характер виконуваної роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах, а також довідки управління ПФУ, завірені підписом керівника та відтиском гербової печатки органу, про суми отриманої кожним з пенсіонерів пенсії - як докази виплати пільгової пенсії за списком № 2.

Розмір фактичних витрат на виплату протягом грудня 2013 року-липня 2014 року пільгових пенсії за списком №2 зазначено в розрахунках, які управління ПФУ в Шевченківському районі м. Львова надсилало на адресу відповідача. Копії розрахунків також долучено до матеріалів справи.

З долучених до матеріалів справи розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за списком №2, призначеної відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за охоплений позовними вимогами період (відповідно до детального розрахунку позовних вимог, де вказано П.І.Б. пенсіонера, сума виплаченої пенсії та період, за який така виплачена), відповідач повинен відшкодувати територіальному органу ПФУ витрати на виплату пільгової пенсії на загальну суму 991585,76 грн., в т.ч. 77043,46 грн. за грудень 2013 року, 914542,30 грн. за січень-липень 2014 року.

Відповідач в суді першої інстанції визнав наявність заборгованості на суму 624871,55 грн. Стосовно решти заборгованості на суму 366714,21 грн., то в цій частині відповідач її заперечує. Заборгованість, яку не визнає відповідач, є загальною сумою доплат до пільгових пенсій, яку було виплачено: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_40, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15. ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21. ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_24, ОСОБА_25., ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_15, ОСОБА_39, ОСОБА_46

Також судом першої інстанції встановлено, що з приводу законності призначення пільгових пенсій особам, яких перелічено в детальному розрахунку позовних вимог, а також щодо факту її виплати за охоплений позовом період, як і спору що суми виплат (на загальну суму 991585,76 грн., в т.ч. 77043,46 грн. за грудень 2013 року, 914542,30 грн. за січень-липень 2014 року), спору не виникло. В даному випадку відповідач не погоджується з необхідністю відшкодувати управлінню ПФУ витрати, понесені на виплату збільшення розміру пільгових пенсій зазначених вище осіб за період січень-липень 2014 року на загальну суму 366714,21 грн., оскільки таких доплат не було передбачено відповідними розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на 2013 рік, які надсилались на адресу підприємства.

Додатком 6 до п. 6.4 Інструкції затверджено типову форму розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на поточний рік.

Згідно з приміткою до графи 16 цього розрахунку зазначена там сума передбачена для звірки із сумою, сплаченою страхувальником за попередній рік (недоплачена сума за попередній рік сплачується одночасно зі сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший календарний місяць з дати отримання розрахунку). У примітці до графи 18 зазначено, що зазначена сума сплачується щомісяця до 25 числа поточного року.

Таким чином, при виході працівника на пенсію на пільгових умовах Пенсійний фонд України та його територіальні органи зобов'язані своєчасно і в повному обсязі виплачувати такому працівникові пільгову пенсію. До досягнення пенсіонером загальновстановленого пенсійного віку підприємство, на якому цей працівник набув стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, в даному випадку - за списком №2, в силу вимог Закону зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду витрати, понесені на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, пропорційно стажу, набутому працівником на цьому підприємстві.

Порядок відшкодування таких витрат визначено нормами згаданої вище Інструкції, за змістом якої витрати на виплату пільгової пенсії відшкодовуються підприємством щомісяця до 25-го числа відповідно до надісланого йому розрахунку. Розрахунок таких витрат встановленої форми і змісту управління Пенсійного фонду в силу наведених вище положень Інструкції зобов'язане надсилати підприємству щорічно до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до наведених вище положень законодавства, Управління ПФУ вправі визначати підприємству розмір сум фактичних витрат на виплату пільгової пенсії, які підлягають відшкодуванню, у тому числі і суму заборгованості за попередній період, шляхом надіслання розрахунку фактичних витрат у відповідності з вимогами законодавства. Суд встановив, що доплати до пенсії, які відповідач відмовляється відшкодовувати управлінню ПФУ, йому виставлено до відшкодування в розрахунку фактичних витрат на 2014 рік. Ці одноразові доплати до пільгових пенсій здійснено за рахунок коштів Пенсійного фонду, відтак з метою відшкодування понесених витрат підприємству надіслано розрахунки на 2014 рік, в яких здійснені доплати включено в графу 14 (сума плати даного підприємства Пенсійному фонду України за попередній рік) як різниця між річною сумою пільгової пенсії, яка підлягає відшкодуванню управлінню Пенсійного фонду за 2014 рік та річною сумою пільгової пенсії, яка підлягала відшкодуванню управлінню Пенсійного фонду за 2013 рік (і яку відповідач відшкодував). Заборгованість (зумовлена виплатою доплат до пільгових пенсій) за 2013 рік, в силу наведених вище положень, також підлягає відшкодуванню підприємством одночасно з фактичними витратами за січень 2014 року.

У зв'язку зі зміною розміру пільгової пенсії за 2013 рік витрати управління ПФУ на її виплату зросли. Несвоєчасне повідомлення підприємства про збільшення розміру витрат шляхом надіслання відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, про які зазначено вище, зумовлено, як пояснив представник позивача, запізнілим отриманням відомостей про зміну розміру цих пільгових пенсій від інших підрозділів ПФУ.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції, що обов'язок підприємства відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату пільгових пенсій особам, які набули право на їх отримання за період роботи на цьому підприємстві, безпосередньо пов'язаний саме з фактом понесення таких витрат, а не лише зі фактом своєчасного виставлення розрахунку цих витрат. Разом з тим, сам факт понесення витрат на виплату пільгових пенсій за списком № 2 згаданим вище особам підтверджується довідками управління ПФУ про місячні суми виплат пільгової пенсії. За таких обставин суд вважає, що відповідач не звільняється від обов'язку відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату доплат до пільгової пенсії у зв'язку зі збільшенням їх розміру за 2013 рік на тій лише підставі, що відповідні розрахунки йому скеровано вже у 2014 році. Тому в цій частині вимоги управління ПФУ також є обґрунтованими.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівське АТП-14630» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у адміністративній справі №813/1247/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 12 квітня 2016 року.