Справа № 802/213/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 березня 2016 р. Справа № 802/213/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2

до: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області

про: зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що вони зверталися до відповідача із заявою про внесення змін до наступних актових записів: 1) про народження ОСОБА_1 № 3 від 16.01.1961 р., складеного на ОСОБА_1 відповідачем, а саме в графі «відомості про батька» виправити національність з «українець» на «поляк»; 2) про шлюб ОСОБА_1 № 2212 від 21.11.1981 р., складеного на ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відділом запису актів громадянського стану Вінницької міської ради народних депутатів, а саме в графі "відомості про нареченого" виправити національність з «українець» на «поляк»; 3) про народження ОСОБА_2 № 1253 від 23.03.1983 р., складеного на ОСОБА_2 відділом запису актів громадянського стану Вінницької міської ради народних депутатів, а саме в графі «відомості про батька» виправити національність з "українець" на "поляк".

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області у своєму висновку від 03.02.2016р. задовольнив першу вимогу заявника щодо внесення змін до актового запису про його народження № 3 від 16.01.1961р., проте відмовив у другій та третій вимозі, в зв'язку з чим позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом, в якому просять: зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області внести зміни в актовому записі про шлюб між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, складеному 21.11.1981 р. за № 2212, а саме в графі «відомості про нареченого» замість національності «українець» зазначити «поляк»; зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області внести зміни в актовому записі про народження ОСОБА_2, складеному відповідачем 23.03.1983 р. за № 1253, в графі «відомості про батька» замість національності «українець» зазначити «поляк».

Позивачі та їхній представник в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви (вх. №5514, №5515 від 23.03.2016 р.) про розгляд справи без їхньої участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився. В матеріалах справи міститься заява (вх. № 5906 від 28.03.2016 р.) начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області Левицької Г.П. про розгляд справи без участі їхнього представника. Крім того, зазначено про те, що у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В силу положень ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

26.01.2016 р. ОСОБА_1, діючи в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах доньки ОСОБА_2, звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області з письмовою заявою про внесення змін до актових записів № 3 від 16.01.1961 року про народження ОСОБА_1, № 2212 від 21.11.1981 року. про шлюб між ОСОБА_7 та матір'ю позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4, № 1253 від 23.03.1983 року про народження ОСОБА_2 шляхом зміни в графах "відомості про батька" "відомості про нареченого", "відомості про батька" національності з "українець" на "поляк".

До даної заяви були додані такі документи: ксерокопії паспорта заявника, довірительки (доньки заявника), довіреності на представництво прав та інтересів ОСОБА_2, копію свідоцтва про народження заявника, копію архівної довідки про народження батька заявника, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (далі - ДРАЦС) щодо актового запису про народження заявника № 3 від 16.01.1961 року, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб заявника № 2212 від 21.11.1981 року, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження довірительки (доньки заявника) № 1253 від 23.03.1983 року, повний витяг щодо актового запису про шлюб батьків заявника № 23 від 08.08.1960 року, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про смерть батька заявника № 1996 від 04.08.2010 року, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про розірвання шлюбу заявника № 108 від 16.02.1993 року, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб доньки заявника № 227 від 14.02.2010 року.

Відповідно до п. 1 висновку відповідача від 03.02.2016 р. про внесення змін до актового запису цивільного стану заяву позивача ОСОБА_1 задоволено частково, лише першу вимогу стосовно внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 № 3 від 16.01.1961 року, в графі "відомості про батька" національність "українець" виправлено на "поляк".

У виправленні національності ОСОБА_1 у актових записах про шлюб та про народження ОСОБА_2 відмовлено. Пункти 2 і 3 оскаржуваного висновку відповідача мотивовані розбіжностями в документах.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Виходячи з положень ст. ст. 269, 270, 300 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на національність є особистим немайновим правом.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997, визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з положеннями ст. 1 та ст. 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" від 25.06.1992 №2494-XII (далі - Закону №2494-XII) Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом Держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону №2494-XII громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стан у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 6 статті 22 цього Закону визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано згаданим Законом та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Згідно з п. 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 2.13.2. вказаних Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Відповідно до п. 2.13.12. Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Згідно п. 2.16.7. цих Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" від 07.07.1995 року № 12 суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Як слідує з матеріалів справи, батько позивача ОСОБА_1, відповідно дід позивачки ОСОБА_2, - ОСОБА_3, за національністю був поляком.

Так, відповідно до архівної довідки з Державного архіву Вінницької області, виданої 18.01.2016 р. № 07-64/7 зазначено, що батьки ОСОБА_3 (батька позивача) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_8) були поляками (а.с. 18, 23).

Національність «поляк» ОСОБА_3 (батька позивача та діда ОСОБА_2) підтверджується також копіями витягів з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 № 5 від 05.04.2013 р., про народження ОСОБА_1 № 0 від 04.02.2016 р. (а.с. 24-25).

Таким чином, на переконання суду, той факт, що батько ОСОБА_1 та дід ОСОБА_2 за національністю були поляками документально підтверджується.

Відтак, користуючись правом на вільний вибір та відновлення національності позивачі мають має право вважати себе поляками.

Надані позивачами документи не викликають сумнівів щодо їх достовірності, оскільки видані компетентними органами державної влади, а тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для внесення змін до наступних актових записів, а саме: № 2212 від 21.11.1981 р. про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, шляхом зазначення в графі "відомості про нареченого" замість національності "українець" національність "поляк"; № 1253 від 23.03.1983 р. про народження ОСОБА_2, шляхом зазначення в графі "відомості про батька" замість національність "українець" національність "поляк".

Встановлені судом обставини свідчать про наявність достатніх підстав для зобов'язання відповідача внести відповідні зміни до актових записів.

При ухваленні рішення в даній справі суд також керувався наступним.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Понесені судові витрати позивачі просили залишити за ними.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області в актовому записі № 2212 від 21.11.1981 р. про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в графі "відомості про нареченого" замість національності "українець" зазначити національність "поляк".

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області в актовому записі № 1253 від 23.03.1983 р. про народження ОСОБА_2 в графі "відомості про батька" замість національності "українець" зазначити національність "поляк".

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович