Справа № 404/803/16-а
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/803/16-а
Номер провадження 2-а/404/495/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про закінчення виконавчого провадження від 28.01.2016 року незаконною, скасування постанови та відновлення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив: - визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про закінчення виконавчого провадження від 28.01.2016 року; - зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відновити виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-а-4041/11, виданого 20.11.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки державним виконавцем не було проведено перевірку виконання рішення суду згідно приписів ст. 75 Закону «Про виконавче провадження», що вказує на передчасне винесення постанови від 28.01.2016 року , що призвело до порушення його прав та інтересів . На час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження , та на даний час , право на отримання пенсії за рішенням суду він не втратив , проте, з 23.07.2011 року та на час винесення такої постанови , та по даний час пенсію йому не нарахована та не виплачена, що є невиконанням рішення суду. Нарахована йому пенсія з 29.05.2010 року і лише по 22.07.2011 року та не виплата її за цей період, не є фактичним виконанням в повному обсязі рішення , що є порушенням вимог ч. 2 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження». Пенсія є періодичним платежем , виплата якої за загальним правилом , не обмежена в часі. Підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов»язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач , зокрема його представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити, так як при здійсненні виконавчих дій при виконанні рішення суду від 26.05.2011 року державний виконавець діяв у межах чинного законодавства , вживав вичерпних заходів примусового характеру спрямованих на виконання рішення та не допускав порушень прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, його представник в суді також вказала на безпідставність заявлених вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, в тому числі, оглянувши виконавче провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог, з наступного.

Відповідно до ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Статтею 76 цього ж Закону передбачено, що після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 вказаного Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону (ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Частиною ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право державного виконавця зупинити виконавче провадження, зокрема, у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Зазначені правові норми узгоджуються з приписами пункту 8.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Аналіз вказаних норм права дає підстави прийти до висновку, що при виконанні рішень суду зобов'язального характеру у разі невиконання боржником такого рішення державний виконавець повинен: а) застосувати до боржника штрафні санкції у розмірах, визначених ст. 89 цього Закону (вперше та повторно); б) внести подання до правоохоронних органів щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності згідно ст. 382 Кримінального кодексу України; в) звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. І тільки після вчинення усіх вищезазначених заходів державний виконавець має право винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2011 року було визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі, меншому ніж передбачено ст. 50, ч.4, ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3-ої групи у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованої з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 29 травня 2010 року, з урахуванням сум пенсії, що ним вже отримані. В решті позову відмовлено. Допущено негайне виконання постанови.

На підставі рішення, було видано виконавчий лист, який направлений для примусового виконання до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області.

26.07.2011 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-а-4041/1122072-11 від 22.07.2011 року. Боржника попереджено, що постанова підлягає негайному виконанню ( а.с. 21).

27.09.2011 року державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області на підставі п.8 ст. 49 «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.23). Підставою винесення постанови був лист від Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про добровільне виконання рішення суду в повному обсязі (а.с. 22 ).

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.03.2012 року у справі №2-а-19450/11 ,залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2013 року визнано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №27810877 від 27.09.2011 року відділу ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області незаконною та скасовано. Зобов'язано Головне управління юстиції у Кіровоградській області відновити виконавче провадження за виконавчим листом №2а-4041/1122072-11 ,виданим Кіровським районним судом м.Кіровограда 22.07.2011 року( а.с. 24-28).

22.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ( а.с. 29-30).

04.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження , у зв'язку з поданням до Кіровського районного суду м.Кіровограда заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04.12.2013 року заяву державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено. Проте, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2014 року , ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04.12.2013 року у справі №2а-4041/І 1 (6-а/404/36/13), скасовано( а.с. 43-45).

29.10.2014 року ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда видано дублікат виконавчого листа № 2-а-4041/11 від 22.07.2011 року , у зв'язку з втратою оригіналу виконавчого листа при пересилці.

16.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 46-47).

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 18.03.205 року у справі №404/10617/14-а номер провадження 2-а/404/106/2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року , визнано протиправними дії державною виконавця щодо повернення дубліката виконавчого листа №2-а-4041/11 р., виданого 20.11.2014 року Кіровським районним судом м.Кіровограда , на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 48-50).

13.08.2015 року в.о. начальника відділу винесено постанову про скасування процесуального документа, якою скасовано документ «Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (п.9 ч.1 ст.47) від 16.12.2014 року, що видав державний виконавець ( а.с. 51).

У грудні 2015 року державний виконавець звернувся до Кіровського районного суду м.Кіровограда із заявою про роз'яснення рішення суду від 26.05.2011 року у справі №2-а-4041/11 та відповідно ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.12.2015 року, заяву державного виконавця про роз'яснення рішення суду- задоволено. Роз'яснено державному виконавцю, шо постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.05.2011 року необхідно розуміти таким чином: ОСОБА_1 необхідно виплачувати державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3-ої групи у відповідності з вимогами, встановленими ст.50, п.4 ст.54, п.3 ст.67 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком розрахованої з урахуванням визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 29.05.2010 року, з урахуванням сум пенсії, що ним вже отримані, по день втрати права на отримання пенсії без будь-якого рішення суду чи іншого органу.

25.08.2015 року на адресу відділу надійшов лист за №7839/08-21 Управління ПФУ в м. Кіровограді , в якому повідомлено, що управлінням виконано рішення суду , та нарахована сума ОСОБА_1 за період з 29.05.2010 року по 22.07.2011 року становить 50 281, 29 грн. Сума 7749, 57 грн. за період з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року виплачена у 2011 році ( а.с. 52).

Згідно вимог статей 5, 75, 89 Закону «Про виконавче провадження» , 19.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в сумі 680,00 грн. та зобов»язано боржника- УПФ виконати рішення суду у строк до 5 днів з моменту отримання вимоги і попереджено, що при подальшому невиконанні рішення суду на боржника буде накладено штраф у подвійному розмірі відповідно до ч. 2 ст. 89 Закону «Про виконавче провадження» . Також попереджено боржника , що в разі ненадання у встановлений термін відповідних документів щодо виконання рішення суду чи неможливості його виконання з поважних причин , державним виконавцем буде вважатися, що вказане вище рішення суду не виконано та відповідно до вимог ст. 89 Закону державним виконавцем буде направлено подання про вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ( а.с. 61).

З»ясовано, що рішення суду повторно управлінням ПФУ в м. Кіровограді не виконано, тому державним виконавцем на боржника відповідно до ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в розмірі 1 360 грн. , про що винесено постанову від 28.01.2016 року ( а.с. 62).

28.01.2016 року державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-4041/11 ( а.с. 63).

29.01.2016 року до Кіровоградського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області старшим державним виконавцем направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України начальника УПФ України в м. Кіровограді ( а.с. 65-66).

Підставою для закінчення виконавчого провадження стало те, що постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2011 р., на підставі якої було видано дублікат виконавчого листа №2а-4041/11 , неможливо виконати без участі боржника.

Таким чином, суд звертає увагу, що державним виконавцем були вчинені всі дії, передбачені ст. ст.75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи, зокрема також і оглянутим в судовому засіданні виконавчим провадженням , а тому подальше перебування виконавчого листа на виконанні у державного виконавця не призвело б до виконання судового рішення, оскільки всі визначені законом заходи ним вже було вчинено, а на виконання будь-яких інших заходів він не уповноважений.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, з метою реалізації п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до зазначеного Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013, подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Разом з цим, 05.05.2015 року управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області повідомило учасників виконавчого провадження , що постанова №2-а-4041/11 року, відповідно до п.7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, передано до Головного управління Казначейської служби України в Кіровоградській області на підставі акта передавання судових рішень щодо першої черги погашення заборгованості ( а.с. 72).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-11, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про закінчення виконавчого провадження від 28.01.2016 року; зобовязання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відновити виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-а-4041/11, виданого 20.11.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2