Справа № 822/187/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/187/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі: представника позивача представника відповідачаКостенко О.А. Пятковського А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ванакір" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №120 від 10.02.2016 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Ванакір".

В обґрунтування вимог зазначає про те, що оскаржуваний наказ був прийнятий за відсутності підстав, визначених податковим законодавством. Зокрема, він не містить чітку підставу для проведення фактичної перевірки, а також вказівку на те, який саме об'єкт або відокремлений підрозділ ТОВ "Ванакір" у м. Тернопіль підлягав перевірці.

Вказує на те, що у наказі йдеться про здіснення перевірки ТОВ "Ванакір", яке як юридична особа перебуває за основним місцем обліку у ДПІ в м. Хмельницькому. на думку позивача, це суперечить вимогам закону, а тому наказ є таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надав до суду письмові заперечення, де зазначає про правомірність оскаржуваного наказу та відсутність підстав для його скасування.

Вказує на те, що підставою для призначення фактичної перевірки став лист Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2016 року №656/7/22-01-22-06-14, в якому зазначалось про необхідність надання податковим органом інформації про суми нарахованих та сплачених ТОВ "Ванікір" податків та зборів у Тернопільській області, а також дослідження і інших питань податкового обліку. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що листом від 19.01.2016 року Головне управління ДФС у Хмельницькій області проінформувало у тому числі ГУ ДФС у Тернопільській області, що з 02.02.2016 року буде проводитись документальна планова перевірка ТОВ "Ванакір" тривалістю 10 робочих днів згідно із планом - графіком на 1 квартал 2016 року.

У листі зазначається, що відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року №22, ГУ ДФС у Тернопільській області необхідно надати відомості про суми нарахованих та сплачених податків та зборів, платником яких є це підприємство на території Тернопільської області. Крім того, запропоновано дослідити питання дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв за період з 01.01.2013 року - 31.12.2014 року.

10.02.2016 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області прийнятий оскаржуваний наказ №120 про проведення фактичної перевірки ТОВ "Ванакір".

Цим наказом передбачається проведення фактичної перевірки ТОВ "Ванакір" () щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв за період з 01.01.2013 року по 19.02.2016 року.

В судовому засіданні було встановлено те, що позивач скористався своїм правом на не допуск представників податкового органу до проведення перевірки, передбаченим Податковим кодексом України.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, суд враховує наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із підп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

Підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає, що фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених у цій статті, серед яких - отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Судом встановлено, що оскаржений наказ містить посилання на п. п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України як на підставу проведення перевірки, з чого випливає те, що підставою для проведення фактичної перевірки повинна була бути відповідна інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Разом з тим, зі змісту наказу не вбачається, яку саме інформацію, яка б надавала підстави вважати, що ТОВ "Ванакір" ймовірно були порушені вимоги законодавства, отримав відповідач, а також те, який орган державної влади чи місцевого самоврядування таку інформацію надав.

Крім того, відсутня така інформація (про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) і у листі ГУ ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2016 року, на який посилається представник відповідача як на підставу призначення перевірки. Під час судового засідання представником податкового органу також не доведено, що така інформація існувала.

На думку суду, лист ГУ ДФС у Хмельницькій області від 19.01.2016 року

За змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, документів, визначених ПК України, зокрема копії наказу про проведення перевірки.

В наказі має бути зазначена дата його видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуваний наказ оформлений на проведення перевірки ТОВ "Ванакір", а не відповідного відокремленого підрозділу юридичної особи ( наприклад магазину або офісу, що знаходиться у м. Тернопіль). Всупереч вимогам пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, оскаржуваний наказ не містить адреси суб'єкта, який підлягав перевірці.

У той же час, ТОВ "Ванакір" є юридичною особою, яка за основним місцем обліку перебуває в ДПІ м. Хмельницького ГУ ДФС в Хмельницькій області, а тому відповідач не був наділений правом призначати або проводити фактичні та будь - які інші перевірки позивача як юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що наказ головного управління ГУ ДФС у Тернопільській області №120 від 10.02.2016 року не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області № 120 від 10 лютого 2016 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Ванакір".

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2016 року 15.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок