Справа № 2-а-2260/10/2114
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2011 р.Справа № 2-а-2260/10/2114

Категорія:10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про спонукання до виконання певних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про зобовязання відповідача виконати нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечення її виплати за наступні періоди: у 2007 році з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, у 2008 році з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, у 2009 році з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, у 2010 році з 01.01.2010 року по 31.09.2010 року.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 листопада 2010 року позов задоволено.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона ( вул. Комкова, 76-а, м. Херсон, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 (вул. Войкова, 14, м. Херсон) надбавки передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 30% мінімального розміру пенсії за віком починаючи з 25.04.2010 року по 30.09.2010 року, з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку вказаного підвищення, а також на те, що підвищення до пенсії позивача здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач має статус дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на щомісячне підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Вищезазначені обставини не оспорювались в суді першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

У 2010 році дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялась, а положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, які суперечать цьому Закону, не можуть бути застосовані, оскільки мають меншу юридичну силу ніж норми Закону і, тому, протилежні цьому висновку доводи апелянта є необґрунтованими.

Також, не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта про те, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не застосовується для розрахунку підвищення до пенсії позивача, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не визначено.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183-2, ст.197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та відповідно до ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3