Справа № 2а-2а/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м. Київ К/9991/9650/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Заїки М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року в справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області, третя особа начальник управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року позивач звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що у травні 2010 року була призначена на посаду провідного спеціаліста сектору призначення відділу державних соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області з випробувальним терміном один місяць, а у серпні 2010 року звільнена у зв'язку з невідповідністю працівника роботі, на яку його прийнято.

Посилаючись на упереджене ставлення начальника управління та відсутність допомоги і консультацій з приводу виконання функціональних обов'язків, що стало під-ставою звільнення, просила визнати нечинним та скасувати наказ начальника управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 18 серпня 2010 року № 82; поновити на посаді провідного спеціаліста сектору призначення відділу державних соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області; виплатити заборгованість з заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що було виявлено невідповідність позивача посаді, на яку її прийнято з випробувальним терміном, а отже звільнення є правомірним.

У касаційній скарзі позивач просила скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом начальника управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 20 травня 2010 року № 36 позивача призначено на посаду провідного спеціаліста сектору призначення відділу державних соціальних виплат з 21 травня 2010 року з випробувальним терміном один місяць.

Наказом начальника управління від 18 серпня 2010 року № 82 ОСОБА_4 звільнено з роботи за результатами випробування при прийнятті на роботу відповідно до статті 28 Кодексу законів про працю України через невідповідність працівника виконуваній роботі.

Відповідно до актів (від 25 травня, 09 червня, 11 червня, 14 червня, 05 липня, 12 липня, 16 липня, 19 липня 2010 року), складених відповідальними працівниками управління праці та соціального захисту населення, які допитувалися у судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції, та підтвердили викладені факти, вбачається, що ОСОБА_4 не виконувала покладені на неї посадові обов'язки, а саме не вміла включати комп'ютер, працювати з відповідним програмним забезпеченням та з його допомогою призначати державні соціальні допомоги.

У акті комісії Болехівської міської ради від 09 липня 2010 року, створеної на виконання розпорядження міського голови від 22 червня 2010 року по проведенню перевірки викладених начальником управління та ОСОБА_4 фактів, зазначено, що позивач у присутності членів комісії протягом 25 хвилин не призначила жодної державної соціальної допомоги. У той же час інший працівник призначив вказані допомоги за 6 хвилин, а тому комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 не вміє працювати у програмі призначення допомог.

Комісією Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації також було розглянуто звернення ОСОБА_4, за результатами якого не встановлено фактів образ та упередженого ставлення начальника управління до позивача, з 50 справ, що були передані для опрацювання, нею було розглянуто дві і то невірно. Рекомендовано начальнику управління своєчасно забезпечити нарахування соціальних допомог, у тому числі субсидій в осінньо-зимовий період, прийняти виважене рішення для належного виконання посадових обов'язків провідним спеціалістом сектору призначення, в тому числі врахувати висновки медичних установ щодо захворювання ОСОБА_4

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 26 Кодексу законів про працю України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

При призначенні на посаду провідного спеціаліста сектору призначення відділу державних соціальних виплат позивачу було встановлено випробувальний термін один місяць.

Статтею 27 Кодексу законів про працю України встановлено строк випробування при прийнятті на роботу. Так, строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Строк випробування при прийнятті на роботу робітників не може перевищувати одного місяця. Якщо працівник в період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або з інших поважних причин, строк випробування може бути продовжено на відповідну кількість днів, протягом яких він був відсутній.

Наказом начальника управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради від 09 червня 2010 року № 43 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю позивачу продовжено строк випробування на 12 днів, протягом яких вона була відсутня; наказом від 05 липня 2010 року № 59 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю продовжено строк випробування на 19 днів, протягом якого вона була відсутня; наказом від 18 серпня 2010 року № 80 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю продовжено строк випробування на 29 днів; наказом від 18 серпня 2010 року № 81 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю продовжено строк випробування на 1 день.

Накази про продовження строку випробування відповідають вимогам статті 27 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 28 Кодексу законів про працю України, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір.

Під час перебування позивача на посаді провідного спеціаліста сектору призначення відділу державних соціальних виплат неодноразово співробітниками управління складалися акти про невиконання нею посадових обов'язків. Про проходження випробувального терміну ОСОБА_4 за період з 21 травня по 18 серпня 2010 року складено висновок, відповідно до якого вона не витримала випробування і встановлено невідповідність працівника роботі, на яку її було прийнято.

Таким чином відповідачем дотримано вимоги Кодексу законів про працю України щодо прийняття позивача на посаду з випробувальним терміном, його продовження у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та звільнення у зв'язку з невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, за результатами випробування.

Доводи касаційної скарги про те, що кваліфікація позивача відповідала посаді, є неприйнятними, оскільки вони перевірялися судами попередніх інстанцій і їм дана належна правова оцінка, яка не суперечить встановленим обставинам і вимогам закону.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: