Справа № П/811/3337/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 березня 2016 рокусправа № П/811/3337/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Портненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління Кіровоградської області Коцюрби Галини Петрівни на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Державного реєстратора реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління Кіровоградської області Коцюрби Галини Петрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Державного реєстратора реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління Кіровоградської області Коцюрби Г. П., в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрби Галини Петрівни про відмову у державній реєстрації №22495914 від 22 жовтня 2015 року. Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Кіровоградській області здійснити державну реєстрацію права власності на належний ОСОБА_2 комплекс будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з оформленням свідоцтва на право власності.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраціної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрби Галини Петрівни про відмову у державній реєстрації № 22495914 від 22 жовтня 2015 року. Зобов'язано державного реєстратора Реєстраціної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбу Галину Петрівну здійснити державну реєстрацію права власності на належний ОСОБА_2 комплекс будівель, що розташований за адресою АДРЕСА_1, з оформленням свідоцтва на право власності.

В апеляційній скарзі Державний реєстратор реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління Кіровоградської області Коцюрба Г. П., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час ухвалення постанови зроблено помилкові висновки щодо обставин справи, оскільки при внесенні запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи шляхом її ліквідації за спрощеною процедурою, державний реєстратор керувався порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 №868, якою передбачена реєстрація права власності в разі ліквідації юридичної особи, а тому діяв в межах своїх повноважень та у порядку встановленому чинним законодавством. Вказує на те, що чинним законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами і суд не вправі підміняти встановлену процедуру та орган, до виключної компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області подано заяву, в якій вказуючи на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до чинного законодавства державна реєстрація є дискреційними повноваженнями саме державного реєстратора, а не Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Коцюрбою Г.П., Реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, прийнято рішення №25495914, яким відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на комплекс будівель, що розташований: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Зокрема зазначено, що згідно п.53 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає у разі ліквідації юридичної особи - ліквідаційний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, та письмову заяву таких осіб, яким передано нерухоме майно юридичної особи, що припиняється, про розподіл між ними такого майна або рішення відповідного органу щодо подальшого використання зазначеного майна.

Таким чином, державний реєстратор зазначає про відсутність можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 06 грудня 1996 року ТОВ „Донбас", засновниками якого були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується статутом товариства та свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності. (а.с.10-14)

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27 січня 2005 року по справі №7/104 визнано право власності ТОВ „Донбас" на комплекс окремо розташованих будівель, які складаються з будівель племінної і тренувальної конюшень і навісу для сховища сіна, за адресою СВК „Росія", що було придбано по договору купівлі-продажу від 30.11.2000. (а.с.15-16)

04 березня 2005 року на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2005 року, Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації, за ТОВ „Донбас" зареєстровано право власності, про що здійснено запис в реєстрово-кадастрову книгу за №181/2, що підтверджується копією відповідної довідки. (а.с.17)

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02 квітня 2008 року по справі №8/4, припинено юридичну особу - ТОВ „Донбас". (а.с.18)

Відповідно до протоколів зборів учасників ТОВ „Донбас" від 11 листопада 2011 року, передано у приватну власність ОСОБА_2, як фізичній особі, комплекс окремо розташованих будівель, які складаються з будівель племінної і тренувальної конюшень і навісу для сховища сіна та надано позивачеві право реєстрації зазначених будівель. (а.с. 19)

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ „Донбас", що не пов'язано з її банкрутством, за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації, було внесено 17 січня 2012 року. (а.с. 61-63)

Відповідно до частин 1 та 4 статті 38-1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" спрощена процедура державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації проводиться державним реєстратором на підставі судового рішення про: скасування (визнання недійсною) державної реєстрації юридичної особи, у випадках, передбачених законом, якщо таке рішення прийнято судом до 1 липня 2004 року, крім судового рішення щодо визнання юридичної особи банкрутом; припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, якщо таке рішення прийнято судом після 1 липня 2004 року та в разі, якщо голова ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи або ліквідатор юридичної особи протягом трьох років з дати оприлюднення повідомлення про постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, не надав державному реєстратору документи, перелік яких передбачено частиною першою статті 36 цього Закону.

Після надходження довідок, зазначених у частині третій цієї статті, від органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, фондів соціального страхування державний реєстратор заповнює відповідну реєстраційну картку та вносить до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за спрощеною процедурою шляхом її ліквідації та про втрату чинності установчими документами юридичної особи з дати внесення цього запису до Єдиного державного реєстру.

У частині 2 статті 9 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини 4 цієї статті державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до приписів частини 4 статті 15 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень?, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 53 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею у власність фізичним та юридичним особам об'єктів нерухомого майна у результаті припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає у разі ліквідації юридичної особи - ліквідаційний баланс, затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, та письмову заяву таких осіб, яким передано нерухоме майно юридичної особи, що припиняється, про розподіл між ними такого майна або рішення відповідного органу щодо подальшого використання зазначеного майна.

Статтею 24 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" визначено вичерпний перелік підстав, за якими може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

За наявності підстав для відмови у державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим законом, заборонена.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в разі проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, що не пов'язано з її банкрутством, шляхом її ліквідації за спрощеною процедурою, законодавством не було передбачено складання ліквідаційного балансу, що свідчить про безпідставність посилання державного реєстратора щодо ненадання ліквідаційного балансу, затвердженого засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення по ліквідацію юридичної особи та, відповідно, наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрби Г. П. про відмову у державній реєстрації №22495914 від 22 жовтня 2015 року.

В той же час, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності зобов'язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на комплекс будівель, з наспаних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Статтею 30 цього Закону встановлена відповідальність у сфері державної реєстрації прав.

Отже орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов'язуючи його приймати такі рішення.

Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 819/1849/13-а).

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання державного реєстратора повторно розглянути подану від імені позивача заяву про державну реєстрацію, з урахуванням наведених висновків суду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, проте помилково застосовано норми матеріального права в частині зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції у цій частині із прийняттям нової постанови про зобов'язання державного реєстратора повторно розглянути подану позивачем заяву про державну реєстрацію права власності, з урахуванням наведених висновків суду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління Кіровоградської області Коцюрби Галини Петрівни - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року скасувати в частині зобов'язання державного реєстратора Реєстраціної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбу Галину Петрівну здійснити державну реєстрацію права власності на належний ОСОБА_2 комплекс будівель, що розташований за адресою АДРЕСА_1, з оформленням свідоцтва на право власності.

Прийняти у цій частині нову постанову.

Зобов'язати державного реєстратора Реєстраціної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко