Справа № 760/4058/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/4058/16-а
Провадження № 2-а/760/461/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року, 12 годин 55 хвилин, м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати рішення суду, щодо виплати підвищення пенсії, прийняв таку постанову.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
01.03.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови виплачувати йому підвищення до пенсії у розмірі 150% прожиткового мінімуму, відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2006 у справі № 2-а-3278/2006, зобов`язати відповідача поновити йому з 01.09.2015 року перерахунок та виплату пенсії з підвищенням до пенсії, відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2006, а саме: з 01.09.2015 року нарахувати та виплатити, як учаснику бойових дій, підвищення до пенсії на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України, та здійснювати у подальшому перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 01.09.2015 року не одержує виплати, пов`язані з підвищенням до пенсії у розмірі 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, які встановлені постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2006.
Так у вищезазначеній постанові відповідача зобов`язано здійснювати перерахунок та виплату раніше призначених пенсій при збільшенні розміру прожиткового мінімуму, однак відповідач з 01.09.2015 року такий перерахунок не здійснює.
Позивач зазначив, що звертався до відповідача з заявою про здійснення перерахунку підвищення пенсії, однак відповідач направив на його адресу лист № 1449/03/У-56 від 27.01.2016 у якому повідомив, що у зв`язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України він не має можливості здійснити виплату донарахованої суми пенсії, яка була йому розрахована.
Позивач вважає таку відмову позивача протиправною, оскільки відсутність бюджетних асигнувань не може бути причиною не виконання органами державної влади своїх зобов`язань, які гарантовані йому Конституцією України та законами України.
Крім цього, зауважив що посилання відповідача у своєму листі № 1449/03/У-56 від 27.01.2016 на те, що після зміни прожиткового мінімуму розмір його пенсії збільшився, змінився базовий місяць для обчислення індексації, а тому було припинено виплату індексації є протиправним, оскільки постанова на підставі якої було припинено таку виплату застосовується до правовідносин лише з 01.12.2015.
Позивач стверджував, що розмір його виплат до пенсії у період з 01.09.2015 до 31.12.2015 складає 5 949,72 грн. та з 01.01.2016 - 6 028,92 грн.
На підставі вищезазначеного, просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, оскільки судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки при такій ситуації не досягається кінцева мета правосуддя надання професійної допомоги на захист інтересів громадян і реальне поновлення їх порушених прав.
21.03.2016 відповідач подав до суду заперечення проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років.
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2006 позивачу проведено перерахунок підвищення пенсії, як учаснику бойових дій у розмірі 150% для осіб, які втратили працездатність у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до Закону «Про державний бюджет України на 2015 рік» на нараховано за період з 01.09.2015 до 31.01.2016 грошові кошти у сумі 190,60 грн. Для проведення виплати зазначена сума коштів включена в додаткову відомість.
Відповідно до положень статті 23 БК будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
У зв`язку з цим, виплата донарахованої суми позивачу, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, можлива лише за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Крім цього, зазначив що відповідач правомірно припинив виплату індексації позивачу, оскільки після зміни прожиткового мінімуму, розмір його пенсії збільшився та змінився базовий місяць для обчислення індексації, а тому відповідно до Закону «Про індексації грошових доходів населення» та постанови КМУ «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» було припинено виплату індексації.
Таким чином, відповідач вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позову просив відмовити.
З`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
встановив:
Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у адміністративній справі № 2-3278/06, яке набрало законної сили 12.11.2006 Київський міський військовий комісаріат зобов`язано ОСОБА_1 нараховувати та виплачувати в подальшому підвищення до пенсії виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої виходячи з розміру поточного прожиткового мінімуму затвердженого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату призначеної пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму, як учаснику бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованого з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України (а.с. 6).
Згідно листом першого заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 1449/03/У-56 від 27.01.2016 позивача повідомили, що на виконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2006 йому було проведено перерахунок підвищення пенсії, як учаснику бойових дій у розмірі 150% для осіб, які втратили працездатність у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму відповідно до Закону «Про державний бюджет України на 2015 рік» та нараховано за період з 01.09.2015 до 31.01.2016 грошові кошти у сумі 190,60 грн.
Крім цього, повідомлено що розмір пенсійної виплати позивача з 01.02.2016 становить 6 215,86 грн., в тому числі податок на доходи фізичних осіб становить 312,28 грн. та військовий збір - 31,23 грн. Розмір пенсії до виплати - 5 872,35 грн. (а.с. 7).
Розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.09.2015 становив 6 403, 36 грн., з 01.02.2016 - 6 215, 86 грн. Цей факт встановлений на підставі розрахунку пенсійної справи ОСОБА_1 (а.14-15).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю з таких підстав.
За правилами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.
Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.
Держава гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно з частиною другою статтею 257 КАС судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Суд встановив, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у адміністративній справі № 2-3278/06, яке набрало законної сили 12.11.2006, Київський міський військовий комісаріат зобов`язано ОСОБА_1 нараховувати та виплачувати в подальшому підвищення до пенсії виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої виходячи з розміру поточного прожиткового мінімуму затвердженого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату призначеної пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму, як учаснику бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком розрахованого з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами.
Зі змісту адміністративного позову випливає, що позивач фактично оскаржує порядок виконання судового рішення, однак звертається до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними.
Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження».
Суд констатує, що порядок виконання рішення - це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів та дій, які слід вчинити сторонам, державному виконавцеві, іншим суб`єктам владних повноважень у разі, якщо рішення не буде виконано добровільно.
Порядок виконання включає в себе визначення способу (заходів) виконання, строку вчинення дій або утримання від них, покладення обов`язку вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відповідно до статті 32 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;
2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;
4) інші заходи, передбачені рішенням.
З системного аналізу норм чинного законодавства випливає, що на відповідних суб`єктів владних повноважень (незалежно від того, чи залучалися вони до участі у справі) можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Забезпечення виконання рішення - це вчинення конкретних дій для надання практичної допомоги у виконанні судового рішення.
Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Сторони повинні виконати рішення добровільно. Для цього достатньо постанови чи ухвали суду.
Відповідно до частини першої статті 258 КАС за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.
Згідно з частиною першою статтею 267 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом статей 163, 207, 232 КАС цим правом наділені суди усіх інстанції, якщо вони приймають постанову.
Відповідно до частини другої статті 267 КАС за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.
Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.
КАС передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статті 181 КАС.
Спеціальними способами судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є:
- зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення;
- штраф за невиконання судового рішення;
- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».
З`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази суд констатує, що позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки на спірні правовідносини поширюється спеціальне законодавство пов`язане з виконання судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, посилання позивача на протиправність дій відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтею 19, 46 Конституції України, Законом «Про виконавче провадження», статтями 2, 18, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 254, 257, 258, 267 КАС, суд
постановив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання виконання постанови суду, щодо виплати підвищення пенсії відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Л. В. Шевченко