Справа № 821/3755/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3755/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

судді - Джабурія О.В.,

с удді - Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Макогон С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління національної поліції України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

10.12.2015р. ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління національної поліції України в Херсонській області, в якому з урахуванням уточнених вимог просив визнати протиправним та скасувати наказ в частині його звільнення, зобов'язати ГУ національної поліції в Херсонській області запропонувати йому посади для подальшого проходження служби в органах поліції. Позовні вимоги обґрунтованим, що наказом УМВС в Херсонській області від 06.11.2005р. № 411/о/с його незаконно звільнено з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) за скороченням штатів. При звільненні йому не пропонувались вакантні посади у новоствореної патрульної поліції Головного управління національної поліції України в Херсонській області, хоча він мав переважне право на залишення на посаді та не відмовлявся від проходження служби в поліції. В зв'язку з тим, що фактично йому безпідставно відмовлено у прийнятті на роботу до патрульної поліції ГУ національної поліції в Херсонській області, позивач просив задовольнити його позов в повному обсязі.

Відповідачі заперечували проти позову, зазначаючи, що в зв'язку із ліквідацією територіальних органів МВС у роботодавця відсутній обов'язок працевлаштування позивача у новоствореному територіальному органі національної поліції. Відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VII працівники міліції, які не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Враховуючи, що позивач не скористався своїм правом на подачу заяви про бажання проходити службу в органах поліції у встановлений законом строк, відповідачі просили в задоволенні позову відмовити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невірної правової оцінки обставинам справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 24 вересня 1996 року працював в органах Міністерства внутрішніх справ України на посадах молодшого начальницького складу, що підтверджується записом в трудовій книжці та архівною довідкою ГУ Національної поліції в Херсонській області від 30.11.2015 року №2/2-156 (а.с.8,9).

Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 за № 411 о/с, згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача звільнено у запас Збройних Сил України за п.63 "з" (через скорочення штатів) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності у роботодавця обов'язку щодо працевлаштування працівника у новоствореній установі відповідно до Закону №580-VII. При цьому суд врахував, що позивач не скористався наданим йому правом подачі заяви про прийняття на службу до поліції в порядку та строки, визначених п.п.9,10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VII, що вважається відсутністю згоди на проходження служби в поліції.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Відповідно до п.63 "з" Положення №114 звільнення осіб рядового і молодшого начальницького складу зі служби провадиться через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Між тим, з 07.11.2015р. втратив чинність Закон № 565-ХІІ, та набрав законної сили Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIІI, згідно зі ст.1 якого Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Таким чином, судом вірно встановлено, що позивач попереджений про звільнення через скорочення штатів в силу вимог закону.

Приписами пунктів 9,10,11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Аналіз наведеного дає підстав для висновку, що Законом № 580-VIII передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, на думку судової колегії, УМВС у Херсонській області має дотримуватись процедури звільнення, що встановлена Положенням № 114, яке не втратило сили та є спеціальним законодавством, що регулює спірні правовідносини.

Зокрема, звільненню має передувати процедура атестації працівника, як це передбачено п.47 Положення № 114 та п.1 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 22.03.2005 № 181, з метою встановлення можливості подальшого використання на службі.

Проте, звільненню позивача не передувало проведення атестації, жодної посади для подальшого проходження служби йому не було запропоновано. Відтак, УМВС у Херсонській області належним чином не була з'ясована можливість використання позивача для подальшого проходження служби.

Висновки управління МВС у Херсонській області, з якими погодився суд першої інстанції, щодо відсутності у позивача бажання проходити службу в органах поліції ґрунтуються лише на формальній констатації факту відсутності його рапорту про звільнення в зв'язку із переходом на службу в поліцію.

Пояснення представника УМВС у Херсонській області, що такий рапорт позивач мав подати до керівництва УМВС, не підтверджується жодною нормою Закону № 580-VIІI, на застосуванні якого наполягають відповідачі при розгляді даного спору. Зокрема, цим Законом не вказано в якій спосіб працівники міліції мають виявити бажання проходити службу в поліції та до якого органу (міліції або поліції) повинні звертатися.

Крім того, є непідтвердженими доводи вказаного представника відповідача про те, що серед працівників міліції, в т.ч. і позивачу, доводилось про необхідність складання таких рапортів в разі наявності бажання продовжувати службу в органах МВС.

До того ж, направлення позивачем, як діючим працівником міліції, заяви до органу поліції про прийняття на службу відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIІI, виключається обставинами звільнення позивача (06.11.2015р.) ще до часу утворення територіального органу поліції у Херсонській області (07.11.2015р.).

Колегія суддів також звертає увагу, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.10.2014 у справі № 21-484а14, від 19.01.2016р. № 810/1783/13а.

Враховуючи, що ліквідація територіальних органів міліції відбулась з одночасним створенням територіальних органів поліції з наділенням останніх повноваженнями ліквідованих установ, судова колегія приходить до висновку, що держава в особі роботодавця має обов'язок працевлаштувати працівників у новоствореній установі.

Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстав для висновку про незаконність звільнення позивача.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, порушене право ОСОБА_2 має бути відновлено шляхом визнання протиправним та скасування наказу про звільнення за скороченням штатів.

Вимоги щодо зобов'язання ГУ Нацполіції в Херсонській області запропонувати посади для подальшого проходження служби в поліції не підлягають задоволенню, враховуючи що вказаний відповідач не порушував законні права позивача, який в досудовому порядку не звертався до органу поліції про працевлаштування.

Крім того, судова колегія відмічає, що задоволення позову в частині скасування наказу про звільнення передбачає дотримання відповідачами процедури звільнення в зв'язку із переводом, в т.ч. пропонування вакантних посад в органі поліції.

Суд першої інстанції на наведені обставини увагу не звернув, надавши невірну правову оцінку обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України судова колегія скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління національної поліції України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати наказ управління МВС України № 411о/с від 06.11.2015р. в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу обслуговування стаціонарного поста №4 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) за скороченням штатів. В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян