Справа № 2а-7218/11
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2а-7218/11
провадження № 2-а/753/203/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправною відмови у здійсненні перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, належної йому як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 11 лютого 2011 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а тому він відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки у травні 2011 р. відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії, він звертається за захистом своїх прав до суду.

Представник відповідача Гаврильченко Т.О. надала письмові заперечення на позов. На обґрунтування заперечень послалась на положення бюджетних законів та постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої для осіб 2 категорії, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На момент звернення позивача до управління йому виплачувалась додаткова пенсія в розмірі 114,60 грн., а на сьогодні його додаткова пенсія становить 170,82 грн., що відповідає чинному законодавству.

Оскільки сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву, письмові докази та заперечення на позов, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, чинній на час виникнення спірних відносин, надалі - Закон 796-ХІІ), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 51 Закону 796-ХІІ встановлено, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Проте частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

П. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Кабінету Міністрів України було доручено у тримісячний термін з дня опублікування цього Закону підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законів України у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін із дня опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти і забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Однак вимоги п. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були виконані не повністю, зокрема закони України у відповідність із цим Законом приведені не були, як і нормативно-правові акти центральних органів влади.

Судом встановлено, що зв'язку з цим у 2011 р. при обчисленні позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач не застосовував зазначений у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком, а виплачував позивачу ці види пенсій у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 16 липня 2008 р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» та від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ № 1210), тобто у меншому розмірі, аніж встановлено ст. 51 Закону 796-ХІІ.

Даючи оцінку правомірності застосування при визначенні розмірів додаткової пенсії положень вищевказанихпостанов Кабінету Міністрів України, суд враховує, що Закон 796-ХІІ має вищу юридичну силу у порівняні з постановами Кабінету Міністрів України, а отже саме Закон є пріоритетним у застосуванні.

14 червня 2011 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 р.

П. 7 ч. 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 р. норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», які відповідно набрали чинності з 1 січня 2012 р. та з 1 січня 2013 р., також містили норми, відповідно до яких положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Проте у вказаний період часу до відповідних норм Закону 796-ХІІ законодавцем зміни не вносилися.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка набрала чинності з 1 січня 2014 р., не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону 796-ХІІ, зокрема ст. 51 цього Закону, якою визначено розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

В подальшому згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014 р., який набрав чинності 16 серпня 2014 р., Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом 6-7, згідно з яким норми і положення ряду законів, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Розв'язуючи зазначений спір суд враховує, що Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік» та «Про державний бюджет на 2014 рік» прийняті пізніше, ніж Закон 796-ХІІ, неконституційними ці бюджетні закони не визнавалися і у встановленому законом порядку не скасовувалися, а отже вони є чинними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як розтлумачив Конституційний суд України у рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 Кабінет Міністрів України відповідно до ст. 96, 97, 113, 116 Конституції України є вищим органом у системі органів виконавчої влади і ефективне здійснення ним своїх повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики. Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. При цьому державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Враховуючи дію закону в часі та застосовуючи принцип пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, суд вважає, що в період з 19 червня 2011 р. по 31 грудня 2013 р. та починаючи з 16 серпня 2014 р. і по цей час відповідач правомірно нараховував (нараховує) позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У період по 18 червня 2011 р. та з 1 січня по 16 серпня 2014 р. правове регулювання правовідносин щодо виплати додаткової пенсії постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи іншими законами, окрім Закону 796-ХІІ, не здійснювалося.

Будь-яким іншим законом, окрім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, у зв'язку з чим відсутні підстави не застосовувати для розрахунку додаткової пенсії у вказаний період розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 вищевказаного Закону.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що в період з 15 лютого 2011 р. (з урахуванням ухвали від 18 лютого 2016 р. про залишення позову в частині без розгляду) по 18 червня 2011 р. та з 1 січня по 16 серпня 2014 р. відповідач зобов'язаний був виплачувати позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених ст. 51 Закону 796- ХІІ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-2, 158, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в період з 15 лютого 2011 р. по 18 червня 2011 р. та з 1 січня 2014 р. по 3 березня 2014 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, згідно положень статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 15 лютого2011 р. по 18 червня 2011 р. та з 1 січня 2014 р. по 3 березня 2014 р., з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: