Справа № 810/586/16
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року 810/586/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Київській області
проскасування атестаційного листа, наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати атестаційний лист Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 05.01.2016;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 №80 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 лютого 2016 року по день винесення рішення по справі, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_1;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 його було звільнено зі служби в поліції за статтею 77 п. 1 п.п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Таке звільнення позивач вважає протиправним, оскільки його атестування було проведено з грубим порушенням вимог Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, та Закону України "Про Національну поліцію".

Зокрема зазначив, що інформація про проведення тестування не була оприлюднена, як це визначено Інструкцією про проведення атестування поліцейських.

При цьому, позивач зауважив, що під час проведення тестування він набрав достатню кількість балів на загальні навички та професійні знання, що свідчить про його належний рівень теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, а також здатність ефективно реалізувати свої можливості під час несення служби в поліції.

Також, позивач стверджував, що атестаційна комісія під час проведення співбесіди не задала жодного конкретного питання, що стосувалась критеріїв, визначених в п. 16 Розділу ІV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердлої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465. При цьому, зазначив, що атестаційною комісією були задані питання, які не мали жодного відношення до служби в поліції.

Звертав увагу на те, що атестаційною комісією не вивчались обставини щодо нього, зокрема, що він характеризується з позитивного боку, показуючи високі показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, фізичної підготовки, що ніколи не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, позивач вважає, що атестаційна комісія, приймаючи рішення про невідповідність його займаній посаді, упереджено розглянула атестаційний лист та рекомендувала звільнити зі служби в поліції через службову невідповідність.

Крім того, позивач в додаткових поясненнях зазначив, що атестація його як працівника поліції призначена за відсутності правових підстав, які визначенні чинним законодавством, оскільки він був прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції без проведення будь-якого конкурсу.

За наведених підстав, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 №80 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції є правомірним, оскільки він був прийнятий на підставі висновку атестаційної комісії, яким було встановлено, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Зокрема зазначив, що атестаційною комісією було встановлено, що позивач не продемонстрував комісії бажання міняти методи роботи, на питання про корупцію в ДАІ відповідав стисло, проблем органів правоохоронної діяльності не розуміє та вирішувати їх не має бажання.

При цьому, представник відповідача зауважив, що відповідно до Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, такий висновок атестаційної комісії є обов'язковим для виконання.

У судове засідання, призначене на 07.04.2016, з'явились позивач, його представник та представники відповідача та до початку розгляду справи по суті звернулись до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи за їх відсутністю в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши в ході підготовчого провадження пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 липня 2008 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання молодшого лейтенанта поліції в порядку переатестування на посаду інспектора-чергового роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.11.2015 №16 прийнято рішення про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області та створення атестаційних комісій.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 21.12.2015 №68 внесено зміни до наказу від 23.11.2015 №16 в частині створення та затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції в Київській області.

Відповідно до Додатку 4 до вказаного наказу затверджено персональний склад Атестаційної комісії №4, де головою комісії є Москалюк О.В., секретарем комісії є Яковенко Є.Є. та членами комісії є Сердюк О.М., Славінська О.В., Качан О.В., Грицай О.В.

Як вбачається з матеріалів справи, командиром взводу Скринько М.О. складено атестаційний лист на ОСОБА_1.

В даному атестаційному листі зазначено, що ОСОБА_10 за час служби зарекомендував себе грамотним, ініціативним працівником. Добре знає чинне законодавство та нормативні акти, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ та Національної поліції України. Теоретично та практично підготовлений добре. Має почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів. Здатний контролювати власні емоції та поведінку, як на службі, так і поза службою. Протягом поточного року ним було прийнято 425 заяв та повідомлень, які були розглянуті та направлені на виконання. Здійснює оперативне реагування на надзвичайні події та ДТП та негайне направлення патрулів. У повсякденній діяльності дотримується законності. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Своєчасно і якісно, не рахуючись з особистим часом, виконує вказівки старших начальників. У складній обстановці орієнтується розсудливо, рішення приймає обдумано. Відзначається витримкою, цілеспрямованістю, вмінням доводити розпочату справу до логічного завершення. Спроможний виділити головне у роботі. Табельну вогнепальну зброю знає та впевнено нею володіє. Фізично розвинутий. У стройовому відношенні підтягнутий, завжди має охайний зовнішній вигляд. Державну та службову таємницю зберігає. На зауваження керівництва реагує правильно.

Також, в даному атестаційному листі міститься висновок прямого керівника - начальника УПД ГУ НП в Київській області Громського С.П. про відповідність позивача займаній посаді.

В той же час, в атестаційному листі, копію якого було надано як позивачем, так і представником відповідача, відсутні відомості про дату складання такого висновку.

При цьому, в даному атестаційному листі зазначені відомості про результати тестування та про результати атестування (висновок атестаційної комісії).

Так, за результатами тестування позивач набрав 28 балів на загальні навички та 28 балів на професійні знання.

05 січня 2016 року атестаційна комісія №4 Головного управління Національної поліції в Київській області провела співбесіду з ОСОБА_1

Як вбачається з Протоколу ОП№ 15.00000023.727 від 05.01.2015, членами атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Київській області під час проведення атестування ОСОБА_1 було досліджено наступні документи: атестаційний лист; декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

В інформаційній довідці, яка не містить відомості про дату складання такої довідки, зазначено, що за результатами складання підсумкових заліків за 20147-2015 навчальний рік ОСОБА_1 отримав наступні оцінки: функціональна підготовка - "задовільно"; вогнева підготовка - "задовільно"; фізична підготовка - "добре"; загальна оцінка - "задовільно".

Також, в даній інформаційній довідці також зазначено, що ОСОБА_1 за період проходження служби в органах внутрішніх справ не заохочувався та до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", вартість майна, указаного позивачем в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, які отримані із законних джерел.

Як вбачається з Протоколу ОП№ 15.00000023.727 від 05.01.2015, членами атестаційної комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше.

В той же час, в даному протоколі не зазначено перелік запитань та відповідей на них.

При цьому, як вбачається з Додатку №1 до вказаного протоколу, підставою прийняття атестаційною комісією рішення щодо невідповідності займаній посаді та звільнення особи зі служби є те, що ОСОБА_1 не продемонстрував комісії бажання міняти методи роботи, на питання про корупцію в ДАІ відповідав стисло, проблем органів правоохоронної діяльності не розуміє і вирішувати їх не має бажання.

05 січня 2016 року за результатами розгляду вказаних матеріалів та проведеної співбесіди атестаційною комісією №4 Головного управління Національної поліції в Київській області прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Вказане рішення було зазначено в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" Атестаційного листка, яке підписано головою атестаційної комісії та секретарем атестаційної комісії 05.01.2016.

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, позивач оскаржив його, подавши скаргу до апеляційної атестаційної комісії Північного регіону.

До вказаної скарги було додано клопотання начальника відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області підполковника міліції Бугая О.І. про залишення на посаді в поліції інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження ГУ НП в Київській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

В даному клопотанні було зазначено, що ОСОБА_1 бездоганно контролює виконанням всіх заходів, спрямованих на забезпечення безперебійного і безпечного дорожнього руху на території області, належний громадський порядок на маршрутах патрулювання і в зоні постів, оперативно реагує і маневрує силами та засобами при виникненні складних дорожньо-транспортних або інших ситуацій, та своєчасно передає інформацію керівництву, приймає повідомлення та заяви про випадки ДТП із зниклими з місць пригоди водіїв, викрадення транспортних засобів, розшуку злочинців, порушення громадського порядку реєструє їх в відповідних журналах, доповідає черговому по ГУ НП в Київській області, організовує при цьому невідкладний виїзд на місце пригоди оперативних груп або окремих співробітників, невідкладно, після отримання повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом, або зникнення з місця пригоди водія, організовує роботу о/с на розшук та затримання, орієнтує на розшук автопатрулі районних відділень НП, взводів ДПС, вимагає від командирів підтвердження про доведення орієнтування до всіх нарядів, передає дані на комп'ютер для введення в підсистему "Угон", виконує пошукові заходи силами, задіяними на службі (співпрацюючи з іншими службами НП), складає заявку та здійснює видачу озброєння, боєприпасів та спецтехніки особовому складу чергової зміни та нарядам НП внесених у постову відомість, здійснює контроль за введенням і накопиченням інформації про незаконні заволодіння транспорту та ДТП у помічника ПЕОМ, здійснює контроль за експлуатацію системи відеофіксації номерних знаків транспортних засобів "ВІДЕОКОНТРОЛЬ - Рубіж", контролює організацію перевезень організованих груп дітей, небезпечних, великогабаритних та великовагових вантажів, контролює маршрути перевезення, приймає та передає телефонограми, службові телеграми, орієнтування та іншу інформацію. У відсутності старшого інспектора-чергового виконує його обов'язки. Вміє визначити головне та приділяє значну увагу питанням злагодженості і чіткості роботи, має почуття особистої відповідальності за доручену справу. В складних ситуаціях приймає вірні, виважені рішення.

За результатами розгляду скарги позивача членами апеляційної атестаційної комісії Північного регіону прийнято рішення, що подана скарга не підлягає розгляду, оскільки ОСОБА_1 не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності та навички.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 №80 о/с молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-204343), інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області звільнено зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за статтею 77 п. 1 п.п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

В даному наказі зазначено, що підставою його прийняття є атестаційний лист ОСОБА_1 від 05.01.2016.

Однак, не погоджуючись із рішенням атестаційної комісії та наказом про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII, яким утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до підпункту першого пункту 1 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України "Про Національну поліцію" опубліковано в офіційному друкованому виданні Верховної Ради України газеті "Голос України" №141-142 від 06 серпня 2015 року. Таким чином, 7 серпня 2015 року є датою набрання чинності пунктами 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", а з 7 листопада 2015 року закон набрав чинності в цілому.

Відповідно до пунктів 9, 10 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, Законом України "Про Національну поліцію" передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1 о/с був прийнятий на службу в поліцію в порядку переатестування на посаду інспектора-чергового роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області.

При цьому, як зазначив позивач, переатестування його фактично не проводилось, , що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

При цьому, статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено порядок атестування поліцейських.

Так, вказаною статтею Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, частиною першою статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в поліцію як особа, яка виявила бажання проходити службу в поліції шляхом видання відповідного наказу про призначення за його згодою на відповідну посаду, а не шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, як визначено п. 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, з аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що підстав для атестування прийнятого на службу в поліцію ОСОБА_1 згідно наказу від 07.11.2015 не було, оскільки його було прийнято на службу в поліцію в порядку переатестування. Відтак, суд вважає, що проведення атестування позивача є незаконним.

При цьому, розглядаючи доводи позивача щодо порушення відповідачем Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердлої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, під час проведення його атестування, суд виходить з наступного.

Статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Так, на виконання вимог ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 №1465 затверджено Інструкцію про проведення атестування поліцейських, яка визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (далі - Інструкція №1465).

Відповідно до п. 1 Розділу ІV "Порядок організації, підготовки, проведення атестування" Інструкції №1465 організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: 1) створення атестаційних комісій; 2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; 4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; 5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

Пунктом 6 Розділу V "Порядок організації, підготовки, проведення тестування" Інструкції №1465 визначено, що оголошення про проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції.

При цьому, як зазначив позивач, оголошення про набір до атестаційних комісій та про проведення тестування не була оприлюднена на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи Головного управління Національної поліції в Київській області, у зв'язку з чим вважає, що порушено порядок організації проведення як тестування, так і атестування.

Як було встановлено судом, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.11.2015 №16 прийнято рішення про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області та створення атестаційних комісій.

Згідно даного наказу відділу комунікації (ОСОБА_13) наказано забезпечити розміщення на офіційному веб-сайті МВС (Національної поліції, Головного управління Національної поліції в Київській області) оголошень про набір до атестаційних комісій та проведення атестування.

Однак, відповідачем не було надано суду будь-які докази того, що на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи Головного управління Національної поліції в Київській області були розміщені оголошення про набір до атестаційних комісій та про проведення тестування.

Більш того, представником відповідача такі доводи позивача не були спростовані жодним доказом.

Отже, з наведеного слідує, що під час організації проведення атестування були порушені вимоги п. 1 Розділу ІV та п. 6 Розділу V Інструкції №1465.

При цьому, досліджуючи правомірність проведення атестування позивача з дотриманням вимог чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, пунктами 7, 8, 9 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції №1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до п. 16 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Як було встановлено судом, командиром взводу Скринько М.О. було складено атестаційний лист на ОСОБА_1, в якому міститься висновок прямого керівника - начальника УПД ГУ НП в Київській області Громського С.П. про відповідність позивача займаній посаді.

Крім того, за результатами тестування на знання законодавчої бази та загальних здібностей та навичок ОСОБА_1 набрав таку кількість балів, яка перевищує мінімальний бал, котрий встановлено пунктом 10 Розділу ІV Інструкції №1465.

Однак, з урахуванням дослідження атестаційного листа, проведення співбесіди атестаційна комісія Головного управління національної поліції в Київській області зробили висновок про невідповідність позивача займаній посаді.

В той же час, суд звертає увагу на те, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно особи ОСОБА_1, оскільки керівник УПД ГУ НП в Київській області характеризує його виключно позитивно.

Більш того, в даному атестаційному листі зазначено, що ОСОБА_10 за час служби зарекомендував себе грамотним, ініціативним працівником. Добре знає чинне законодавство та нормативні акти, що регламентують діяльність органів внутрішніх справ та Національної поліції України. Теоретично та практично підготовлений добре. Має почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів. Здатний контролювати власні емоції та поведінку, як на службі, так і поза службою. Протягом поточного року ним було прийнято 425 заяв та повідомлень, які були розглянуті та направлені на виконання. Здійснює оперативне реагування на надзвичайні події та ДТП та негайне направлення патрулів. У повсякденній діяльності дотримується законності. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Своєчасно і якісно, не рахуючись з особистим часом, виконує вказівки старших начальників. У складній обстановці орієнтується розсудливо, рішення приймає обдумано. Відзначається витримкою, цілеспрямованістю, вмінням доводити розпочату справу до логічного завершення. Спроможний виділити головне у роботі. Табельну вогнепальну зброю знає та впевнено нею володіє. Фізично розвинутий. У стройовому відношенні підтягнутий, завжди має охайний зовнішній вигляд. Державну та службову таємницю зберігає. На зауваження керівництва реагує правильно.

Крім того, атестаційній комісії було надано інформаційну довідку, в якій зазначено, що ОСОБА_1 за період проходження служби в органах внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Однак, атестаційною комісією не були враховані атестаційний лист та результати тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички позивача.

В той же час, що стосується ж підстав для прийняття рішення атестаційною комісією, яке зазначено в протоколі засідання ОП№ 15.00000023.727 від 05.01.2016 та в додатку №1 до нього, то суд позбавлений можливості перевірити його на відповідність фактичним обставинам проведення співбесід, оскільки протокол засідання атестаційної комісії не містить переліку запитань і відповідей на них.

Крім того, під час проведення співбесіди не вівся аудіо чи відео запис, що не заборонено Інструкцією.

При цьому, позивач зауважив, що атестаційна комісія не ставила йому конкретні питання, що стосувались критеріїв, визначених в п. 16 Розділу ІV Інструкції №1465.

В той же час, як зазначив позивач, питання атестаційної комісії стосувалися матеріально-технічного забезпечення ОВС України та підрозділів Державтоінспекції, відношення ОСОБА_1 до Революції Гідності, про відомості вказані у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а також інші питання, що не мають жодного відношення до служби в поліції України.

Більш того, як зазначив позивач в додаткових поясненнях, відповіді на запитання не давали можливість зробити негативний висновок щодо його особи.

В той же час, відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів на спростування таких доводів позивача.

Отже, з огляду на зазначене та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що атестаційна комісія однобоко та упереджено розглянула атестаційний лист та дійшла висновку про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки матеріалами справи підтверджено, що в період проходження служби в ОВС ОСОБА_1 характеризувався виключно з позитивного боку, показуючи високі показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, професійних якостей і фізичної підготовки.

Відповідно до статті 14. Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Враховуючи те, що під час проведення атестування відносно ОСОБА_1 членами атестаційної комісії порушені принципи об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі, суд приходить до висновку, що атестаційний лист Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 05.01.2016 в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваного наказу від 19.02.2016 №80 о/с в частині звільнення позивача зі служби поліції, суд виходить з наступного.

Так, Розділом VI Закону України "Про національну поліцію" визначено створення таких поліцейських комісій: конкурсних та атестаційних.

Рішення поліцейської комісії за результатом проведення конкурсу є обов'язковим до виконання для керівника.

Це передбачено частиною 1 статті 56 Закону України "Про національну поліцію".

Даною нормою права встановлено, що на вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу у разі його проведення.

Отже, рішення поліцейської комісії за результатом проведення конкурсу породжує обов'язок у керівника стосовно прийняття наказу, яким вводиться воно в дію.

Статтею 57 Закону України "Про національну поліцію" визначено порядок проведення атестування поліцейських.

Частинами 3 та 5 цієї статті Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що атестування проводиться атестаційними комісіями відповідно до порядку, який затверджується МВС України.

За загальним правилом під поняттям "порядок" треба розуміти виключно процедуру проведення.

Однак, суд звертає увагу на те, що Закон України "Про національну поліцію" не встановлює, що рішення атестаційної комісії породжує у керівника обов'язок введення його в дію.

Таким чином, з наведеного слідує, що керівник може і не погодитись з висновком атестаційної комісії.

Таке право (право вибору) йому надано законом (дискреційне право).

При цьому, суд звертає увагу на те, що таке право може бути обмежене лише шляхом внесення змін до Закону України "Про національну поліцію".

Пунктом 28 Розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, припис підзаконного нормативно-правового акту звужує права керівника поліції, які встановленні законом, а тому суд вважає, що таке звуження є невідповідністю Інструкції№1465 нормам Закону України "Про національну поліцію".

Відповідно до приписів частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, з наведеного слідує, що рішення атестаційної комісії органів поліції не породжує обов'язків для керівника, а тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що висновок атестаційної комісіє є обов'язковим для виконання.

Як було встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного наказу в частині звільнення позивача зі служби поліції був висновок атестаційної комісії від 05.01.2016 про невідповідність позивача займаній посаді.

В той же час, суд звертає увагу на те, що матеріалами справи не підтверджено доводи атестаційної комісії, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, оскільки судом було встановлено, що під час проведення атестування відносно ОСОБА_1 членами атестаційної комісії порушені принципи об'єктивності, обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції і рішення прийнято без врахування визначених Інструкцією критеріїв, об'єктивних обставин, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів у роботі.

Більш того, суд вважає, що начальник ГУ НП в Київській області не має змоги ознайомитись з перебігом співбесіди та оцінити відповіді позивача.

Письмові ж матеріали атестування не довели професійну невідповідність позивача займаній посаді.

Згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Виходячи з приписів статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставинах, оскаржуваний наказ не може вважатися законним та обґрунтованим, оскільки він направлений на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, що суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 №80 о/с в частині звільнення молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-204343) з посади інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області за статтею 77 п. 1 п.п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

З огляду на те, що судом встановлено, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області з дати його звільнення, тобто з 19 лютого 2016 року.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача складає 49 днів та обраховується починаючи з першого дня після звільнення - з 20 лютого 2016 року по 08 квітня 2016 року (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді).

При цьому, визначаючись щодо тривалості вимушеного прогулу позивача, суд виходив з кількості календарних днів, що минули з 20 лютого 2016 року по 08 квітня 2016 року включно.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 06.04.2016 №506, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по січень 2016 року становить 8880,00 грн., у тому числі за грудень 2015 року 4440,00 грн., за січень 2016 року 4440,00 грн.

При цьому, кількість календарних днів за грудень 2015 року складає 31 день, за січень 2016 року - 31 день, загалом 62 робочий день.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 143,23 грн. (8880,00 грн./62).

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу складає 49 днів, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 7018,27 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4440,00 грн. допустити до негайного виконання.

В той же час, суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно Постанови Верховного суду України від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, формами моральної шкоди є, зокрема, моральні чи фізичні страждання.

Так, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, оскільки відповідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведено, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Враховуючи те, що позивач не навів доказів причинного зв'язку між діями ГУ НП в Київській області та завданою йому моральною шкодою, не вказав конкретно у чому полягає така шкода, не навів міркувань, з яких він виходив, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цієї вимоги позивача.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки сторони не звертались до суду з клопотанням про відшкодування судових витрат, вони стягненню на їх користь не підлягають.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 8, 11, 69, 70, 71, 86, 97, 122, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати атестаційний лист Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 05.01.2016 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 №80 о/с в частині звільнення молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-204343), інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області зі служби в поліції у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за статтею 77 п. 1 п.п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Поновити ОСОБА_1 (М-204343) на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області з 19 лютого 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2016 по 08.04.2016 в розмірі 7018,27 грн. (сім тисяч вісімнадцять грн. 27 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 (М-204343) на посаді інспектора-чергового роти ДПС із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції в Київській області з 19 лютого 2016 року.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4440,00 грн. (чотири тисячі чотириста сорок грн. 00 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.