Справа № 461/1713/16-а
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1713/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Рибяк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 26 лютого 2016 року, було складено постанову в справі про порушення митних правил №0383/20910/16, згідно з якою ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень. З даною постановою позивач був ознайомлений 05.03.2016, оскільки копія такої була надіслана рекомендованим листом. Вважає таку постановою незаконною, оскільки така винесена з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Просить позов задоволити та скасувати оскаржувану постанову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав які викладені у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши подані ними докази, вважає, що позов не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року заступником начальника Львівської митниці Державної Фіскальної служби України, ОСОБА_3, було складено постанову в справі про порушення митних правил №0383/20910/16, згідно з якою ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, оскільки 24.08.2014 року близько 11 год. 34 хв. через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «FORD FIESTA», НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 08.02.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, громадянин ОСОБА_1 не надав. Із заявою про поміщення даного транспортного засобу у інший митний режим, згідно чинного законодавства, гр. ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», даний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Статтею 95 митного Кодексу України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 р. XII МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування, тощо).

За вказаних обставин, вищевказаний транспортний засіб, ввезено гр. ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі транзит, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Варто наголосити, що хоч транспортний засіб, керований гр. ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Згідно з ч.І ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2007 № 22- 14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь- якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Листом Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34- 1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Враховуючи викладене, вважаємо, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, не обмежуючи момент виявлення.

Окрім того листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99- 24-03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що постанова у справі про порушення митних правил є законною, а позов необґрунтованим та правових підстава для його задоволення не вбачається.

Керуючись ст.ст.11,17, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 245, 251, 280, 284, 289 КУпАП, ст. ст. 95, 192,470,487, 529 МК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лялюк Є.Д.