Справа № 405/1998/16-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1998/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого Циганаш І.А.

при секретарі Лисоконь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати незаконними дії та рішення Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови йому, в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в м. Кіровограді Кіровоградської області провести йому перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області №18-136 вих.16 від 17.02.2016 року про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №2663-ІІІ від 12.07.2001 станом на серпень 2002 року) з розрахунку 90% із середнього заробітку у розмірі з 01.02.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що з 01.08.2002 року він являється пенсіонером та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у м. Кіровограді, пенсія призначена за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії №2663-ІІІ (2663-14) від 12.07.2001 року) в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включені всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії (пенсійне посвідчення видане 05.08.2002 року Пенсійним фондом України УПФУ в м. Кіровограді), серія ААБ № 118359.

Загальний страховий стаж становив 27 роки 2 місяці 24 дні, з них 20 років 7 місяців 28 днів на посаді прокурора.

У звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов плати праці працівників органів прокуратури», Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області безпідставно проведено перерахунок його пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати.

17.02.2016 року він звернувся до УПФУ в м. Кіровограді з заявою здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на підставі ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції №2663-ІІІ (від 12.07.2001), що діяла станом на вересень 2010 року) на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18/136 вих.16 від 17.02.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку 27010,99 грн., та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

18 лютого 2016 року рішенням № 155382 УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області йому відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 5 листопада 1991 року.

Позивач вважає зазначені дії відповідача протиправними, так як останній безпідставно обмежив його право на отримання пенсії в розмірі 90%, яка вже була призначена, тобто відповідач діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та Законам України.

З огляду на викладене вище, позивач вважає, що перерахунок та виплату пенсії відповідач зобовязаний провести йому на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 р. №18-136 вих. 16 про заробіток для перерахунку пенсії, яка є в пенсійній справі за правилами статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90 % відсотків із середнього заробітку у розмірі з 01.02.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області в судове засідання не зявився, в установленому порядку повідомлений про розгляд справи, надав письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити, зазначив, що позивач отримує пенсію, яка призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року зі змінами та доповненнями. Норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року не діють за винятком частини третьої, четвертої, шостої та одинадцятої. Жодна з наведених частин ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року, які діють після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697 з 16.07.2015 року не регулює питання проведення перерахунку пенсії прокурорам. Вважають посилання позивача на норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 1991 року, які не діють з 16.07.2015 року недопустимим.

Управління не має законних підстав для проведення перерахунку пенсії з 09.02.2016 року. Сам позивач зазначає, в Україні відсутня постанова Уряду, яка б давала право проведення перерахунку пенсії.

Так, діючою нормою ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 визначено, що умови та порядок перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 «Прикінцевих положень» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», « Про прокуратуру» та інших Законів.

У звязку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та умовах, визначених вищезазначеним Законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Посилання на судову практику, яка існувала в 2013 році вважають недоцільною, так як вона ґрунтувалася на нормах Закону України «Про прокуратуру» 1991 року, який в більшості норм втратив чинність з набранням чинності 16.07.2015 року новим Законом України «Про прокуратуру» № 1697.

Судова практика щодо норм ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, який набрав чинності 16.07.2015 року на сьогодні відсутня.

Правові підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

На сьогодні відсутні будь-які рішення суду щодо визнання норм Законів України «Про прокуратуру» нечинним та такими, що не відповідають Конституції України. В звязку з чим норми діють і перерахунок пенсії можливий тільки при прийнятті відповідного рішення Кабінетом Міністрів України.

Вважають, що в даному випадку посилання позивача на рішення Конституційного Суду України по справі № 8-рп/99 від 06.07.1999року та №5-рп/2002 від 20.03.2002 року є недоцільним так як управління забезпечує своєчасну виплату призначеної пенсії та зазначення в позові, що його права звужено шляхом внесення змін до законодавства. Управління застосовує діючі норми права, відношення до прийняття нормативних актів не має, тому ніяким чином не звужує права позивача.

Позивач ставить вимогу проведення перерахунку пенсії з 01.02.2016 року, тобто в часовому просторі, коли діє норма ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 і управління застосовує діючі норми на момент звернення позивача, адже сама довідка позивача датована 17.02.2016 року.

Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII прийнятий 14.10.2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII прийнято 02.03.2015 року, тобто пізніше, тим паче не може застосовуватися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

В звязку з чим дії управління ґрунтуються на нормі визначеній в п.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», а вимога позивача не ґрунтується на Законі.

Дослідивши письмові заперечення проти позову, подані представником відповідача, матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з вимог ст. 6 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в м. Кіровограді і отримує пенсію за вислугою років, призначену з 01.08.2002 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії № 2663-ІІІ (2663-14) від 12.07.2001 року). Загальний страховий стаж становив 27 років 2 місяці 24 днів, з них 20 років 7 місяців 28 днів на посаді прокурора.

27 липня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, яка видана прокуратурою Кіровоградської області №18-172 вих. 12, на підставі чого Управлінням було проведено перерахунок пенсії, яка з 01.07.2012 року становить 9563,64 грн., при цьому, як встановлено під час судового розгляду справи,при перерахунку пенсії Управлінням була застосована норма ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI) (3668-17), якою визначено, що пенсія призначається в розмірі 80% відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Судом також встановлено, що позивач 17.02.2016 року звернувся до УПФ України в м. Кіровограді з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи із суми для перерахунку пенсії, зазначеної у довідці прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 року №18-136 вих.16 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час його виходу на пенсію, застосувавши норму закону, що визначає пенсію у розмірі 90% з виплатою недоплаченої при перерахунку суму пенсії з дня перерахунку пенсії, виходячи з норми Закону, яка визначає розмір пенсії за вислугу років у розмірі 90%, яка діяла на момент призначення пенсії.

Листом від 18.02.2016 року вих.№61/Ч-11 УПФ України в м. Кіровограді повідомив позивача, що за його зверненням 27.07.2012 року про перерахунок пенсії була застосована норма ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №3668-VI (3668-17), якою визначено, що пенсія призначається в розмірі 80% відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

18 лютого 2016 року рішенням № 155382 УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку призначеної раніше пенсії Згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року.

Правомірність дій, які полягають у відмові відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру 90% відсотків від суми заробітної плати оскаржуються позивачем.

Так, відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу ОСОБА_1 пенсії, в редакції №2663-ІІІ від 12.07.2001р. "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", за правилами якої позивачу було призначено пенсію за вислугою років, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08 липня 2011 року №3668-VI , який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній з 01 жовтня 2011р., та на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії та вводиться обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Цією ж статтею передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Очевидним є те, що змінами у статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які були внесені Законом України від 08.07.2011р. № 3668-VІ встановлено новий порядок призначення та визначення розміру пенсії за вислугу років прокурорам та слідчим, яка призначається після 08 липня 2011р.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у звязку із внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VI.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону №1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у звязку із прийняттям Закону №3668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, на підставі чого внесені Законом №3668-VI зміни до ст.50-1 Закону №1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону №1789-XII, які змін, у звязку з прийняттям Закону №3668-VI, не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин, застосоване стосовно ОСОБА_1 УПФУ в м. Кіровограді положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, погіршує його права, а тому суперечить Конституції України.

Більше того, ним ставиться питання не про призначення пенсії, а про проведення її перерахунку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, до спірних правовідносин відноситься застосування саме норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, що суперечить ст.58 Конституції України, яка зазначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів на підзаконними нормативними актами, при перерахунку розміру його пенсії застосуванню підлягає розмір, встановлений відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Окрім того, судом відзначається, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби Безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року 38-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із висловленого в рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13), яка відповідно до положень ст.244-2 КАС України є обовязковою для виконання для всіх судів України.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013р., ухваленого у справі №1-2/2013р. вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Таким чином, судом відзначається, що відповідач УПФ України в м. Кіровограді при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії за вислугу років повинно було керуватися вимогами ст.ст.8, 19, 22, 58, 64 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та про неприпустимість зворотньої дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Більш того, відповідач при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі поданої позивачем заяви, також повинен був керуватися вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-ІІІ (2663-14) від 12.07.2001 року, чинній на час призначення позивачу пенсії, за якою (редакцією) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20-ти років, у т.ч. зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10-ти років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З огляду на викладене вище, посилання відповідача на останню редакцію ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року, за приписами якої позивачу після перерахунку має бути встановлений розмір пенсії в розмірі 80%, являються безпідставними, а зазначені дії протиправними, з огляду на те, що за приписами зазначених правових норм призначається пенсія після 08 липня 2011 року прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та, в свою чергу, не є підставою для зменшення раніше призначеної позивачу пенсії в розмірі 80%, у звязку з чим, вимоги позивача про зобовязання відповідача УПФ України в м. Кіровограді провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-III "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 року № 18-136 вих.16 про заробіток для перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від суми заробітку за відповідною посадою з виплатою різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років є обґрунтованими, позивачем в повному обсязі доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та є такими, що підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 26 лютого 2016 року, при цьому, враховуючи, встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, приймаючи до уваги, що згідно довідки прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 року № 18-136 вих. 16 про заробіток для перерахунку пенсії вбачається, що нові умови оплати праці застосовуються з 01.12.2015 року, а у відповідності до ч.18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тобто з 01 лютого 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до ст.94 КАС України з відповідача Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн., враховуючи, що позивач являється інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області () провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області № 18-136 вих.16 від 17.02.2016 року про заробітну плату на посаді заступника прокурора області, з якої йому призначено пенсію, встановлену з 01.12.2015 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( у редакції Закону України № 2663-III від 12.07.2001 року станом на серпень 2002 року) з розрахунку 90 % із середнього заробітку у розмірі 27 010,99 грн. з 01.02.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області () на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_2