Справа № 823/177/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року справа № 823/177/16

09 год. 40 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Недоступ О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 подала позов, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2710-25 від 01.12.2015 в розмірі 217869,08 грн прийняту ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не порушував норм чинного законодавства в Україні, які регулюють порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а відтак прийнята відповідачем вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2710-25 від 01.12.2015 в розмірі 217869,08 грн. є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у позивача відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2014 рік, так як нараховану суму єдиного внеску сплачено відповідно до платіжних доручень № 252 від 18.06.2014, № 334 від 04.08.2014, № 4 від 09.02.2015.

Окрім того, у відповідача відсутні правові підстави для донарахування єдиного внеску в розмірі 216724,88 грн в силу наявності преюдиційних фактів, що підтверджується постановою Черкаської окружного адміністративного суду від 16.06.2015 по адміністративній справі № 823/1174/15, яка набрала законної сили 30.07.2015. Постановою встановлено той факт, що ФОП ОСОБА_3 не занижено суми чистого оподаткованого доходу та суми податку з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що згідно даних інформаційної системи фіскального органу заборгованість з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 30.11.2015 за ФОП ОСОБА_3 становила 217869,08 грн. (з яких 216724,88 грн донараховано єдиного внеску за актом перевірки від 27.03.2015 № 53/23-01-17-01/НОМЕР_1, вимога про сплату боргу від 16.04.2015 № Ф-, та 1144,20 грн недоплата згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та нарахованого єдиного внеску за 2014 рік), а відтак оскаржувана вимога сформована в межах та у спосіб чинного законодавства, на підставі заниження чистого доходу отриманого від здійснення діяльності ФОП ОСОБА_3, що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зареєстрована виконавчим комітетом Черкаської міської ради 25.02.1999, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, взята на облік в контролюючому органі 21.06.1999 за № 10392, нині перебуває на обліку в ДПІ у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

З 26.02.2015 по 20.03.2015 посадовою особою державної податкової інспекції у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2015 № 53/23-01-17-01/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- п. 177.2, п. 174.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 564479,29 грн, в т.ч. за 2012 рік на суму 68133,31 грн, за 2013 рік на суму 79734,12 грн, за 2014 рік на суму 416606,86 грн;

- пп. 2 та пп. 3 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 216724,88 грн, в т.ч. за 2012 рік на суму 69386,44 грн, за 2013 рік на суму 72494,00 грн та за 2014 рік на суму 74883,26 грн;

На підставі акта перевірки відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 705593,00 грн, в тому числі за основним платежем 564474,00 грн, за штрафними санкціями 141119,00 грн;

- рішення № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органам доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого за наслідками розгляду матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_3 донараховано 216724,88 грн єдиного внеску, застосовано штрафні санкції у розмірі 21397,25 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4 від 16.04.2015, відповідно до якої позивач має сплати суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 216724,88 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомлення-рішенням від 16.04.2015 № та рішенням № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання незаконними та скасування прийнятих рішень.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду 16 червня 2015 року у справі № 823/1174/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015, визнано нечинними та скасовано: податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.04.2015 № та рішення в.о. начальника ДПІ у м. Черкасах № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Відповідно до вказаних рішень суди зазначили про необґрунтованість висновків акту перевірки щодо завищення позивачем витрат по придбанню товарів (робіт, послуг) та, як наслідок, заниження суми чистого оподаткованого доходу та суми податку з доходів фізичних осіб.

18.12.2015 позивачем отримано вимогу № Ф-2710-25 від 01.12.2015, якою позивачу донараховано до сплати єдиного внеску в розмірі 217869,08 грн, в донараховану суму входить сума недоїмки в розмірі 216724,88 грн згідно акту перевірки та 1144,20 грн недоплата єдиного внеску за 2014 рік.

В результаті процедури узгодження вказану вимогу залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення є Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 8 липня 2010 року (далі - Закон України № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 1 Закону України № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 6 Закону України № 2464-VI).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953 (далі - Інструкція).

Пунктом 4 розділу VI Інструкції передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Як стверджує відповідач, відповідно до даних інформаційної системи фіскального органу заборгованість позивача з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування станом на 30.11.2015 становить 217869,08 грн, з них 216724,88 грн донараховано єдиного внеску за актом перевірки від 27.03.2015 № 53/23-01-17-01/НОМЕР_1, вимога про сплату боргу від 16.04.2015 № Ф-, та 1144,20 грн недоплата згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та нарахованого єдиного внеску за 2014 рік.

Разом з тим, постановою Черкаського оружного адміністративного суду від 16.06.2015 у справі № 823/1174/15 зроблено висновок, що порушення щодо заниження єдиного внеску за 2012 - 2014 роки витікає з порушення щодо заниження суми чистого оподаткованого доходу за відповідний період, а, зважаючи на те, що судом встановлено необґрунтованість висновків відповідача про заниження суми чистого оподатковуваного доходу, то відповідно і не було занижено базу для нарахування єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене у відповідача відсутні правові підстави для донарахування єдиного внеску в сумі 216724,88 грн в силу наявності преюдиційних фактів, і за таких обставин наявність не скасованої вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4 від 16.04.2015 сама по собі не може підтверджувати необхідність сплати позивачем єдиного внеску в зазначеному розмірі.

Окрім того, відповідно до звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік, позивачем нараховано та сплачено єдиного внеску на загальну суму 11336,52 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 252 від 18.06.2014 на суму 1000,00 грн, № 334 від 04.08.2014 на суму 1000,00 грн та № 4 від 09.02.2015 на суму 9336,52 грн.

При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача стосовно недоплати позивачем суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік на суму 1144,20 грн, оскільки відповідачем не обґрунтовано дану суму та не надано доказів на підтвердження правомірності її нарахування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2710-25 від 01.12.2015 в розмірі 217869,08 грн, прийняту державною податковою інспекцією у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39497534) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (18018, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2178 (дві тисячі сто сімдесят вісім) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена у повному обсязі 08.04.2016.