Справа № 335/1503/16-а
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1503/16-а 2-а/335/76/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що з 2012 році він перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та до 01 квітня 2015 року отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та від 24.12.2015 року № 911-VІІ внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими передбачено припинення виплати пенсій у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсій у порядку та на умовах передбачених Законами України, в тому числі «Про державну службу».

До 01.06.2015 року він працював на посаді, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

В Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VІІІ» передбачено, що в разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України, в тому числі «Про державну службу».

Закон щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнято і відповідно посада, на якій він працює, з 01.06.2015 року не передбачає норму, згідно якої йму було припинено виплату пенсії.

Із заявами про поновлення пенсії з 01 червня 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, але отримав відповідь, що підстави для поновлення виплати йому пенсії відсутні. Станом на час звернення до суду з позовом виплату пенсії йому так і не поновлено.

Посилаючись на те, що діями відповідача грубо порушуються його права, які передбачені Конституцією України, позивач просив суд зобовязати ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити йому з 01 червня 2015 року виплату пенсії у раніше призначеному розмірі.

Ухвалою судді від 12 лютого 2016 року відкрито скорочене провадження у справі за позовними вимогами з 01.07.2015 року. Позовні вимоги про поновлення пенсії за період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року залишені без розгляду.

Відповідач ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надав суду заперечення проти позову, у яких вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ від 24.12.2015 року, який вступив в силу з 01.01.2016 року, внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими передбачено, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Оскільки пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і він працює на посаді та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» (посада державного службовця) призначена пенсія не виплачується.

Що стосується позовних вимог про поновлення пенсії до 31.12.2015 року відповідач зазначив наступне.

З 01.04.2015 року позивачу припинено пенсію у звязку з тим, що станом на 01.04.2015 року він працював на посаді державного службовця і йому правомірно було зупинено виплату пенсії, на виконання вимог ч. 4 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, відповідно до якої, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213-VІІІ» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження, у виплаті пенсії на період роботи на зазначених підставах, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підстав. У цьому переліку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутній, тобто обмеження у виплаті пенсії для працюючих пенсіонерів продовжують діяти.

Статтею 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Інших підстав для поновлення пенсії не передбачено.

Системний аналіз Закону № 213 підтверджує правомірність зупинення виплати пенсії позивачу на період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 рік, оскільки ч. 5 розділу І цього Закону вносить зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», а отже ч. 5 розділу ІІІ цього Закону не може одночасно скасовувати цю статтю. Таким чином для повного скасування норм щодо пенсійного забезпечення державних службовців необхідно прийняття відповідного спеціального Закону. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1, з 2002 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням № 86/13514, виданим 07.10.2002 року довічно.

З 01 квітня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії ОСОБА_1 припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213), яким внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно заяви від 29 січня 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Запорізькій області з питання причин і підстав припинення нарахування йому пенсії, а також поновлення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року.

ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Запорізькій області № 3/01.2-52 від 04.02.2016 року, відповідач відмовив ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) в редакції Закону № 213, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, і яка на час розгляду справи не визнана такою, що не відповідає Конституції України, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим відповідачем правомірно було припинено виплату пенсії позивачу.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені статтею 54 Закону № 2262 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні, а тому її виплата підлягала відновленню.

Разом з тим, згідно діючої на 2016 рік норми частини 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів 1 та 2 групи, інвалідів війни 3 групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Зазначена норма Закону на даний час є діючою та жодним рішенням Конституційного Суду України чи іншим законом скасована не була, а отже даний нормативний акт є чинним та підлягає обовязковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державі, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кйортан Асмундсон проти Ірландії» від 12.10.2004 року.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що ОСОБА_1 на даний час працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення виплати пенсії за період з 01.07.2015 року (з часу, з якого судом відкрито провадження у справі) по 31.12.2015 року слід задовольнити, а позовні вимоги про відновлення та виплату пенсії з 01.01.2016 року залишити без задоволення.

До того ж, слід зазначити, що подана ОСОБА_1 заява про поновлення строку для предявлення позову в даній справі розгляду не підлягає, оскільки надійшла до суду після відкриття скороченого провадження. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити позивачу право на звернення до суду з окремим позовом про поновлення виплати пенсії за період з 01.06.2015 року по 01.07.2015 року, з одночасним заявленням вимог про поновлення строку для предявлення позову.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9-12, 94, 158, 160-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 1 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

В іншій частині позовні вимоги по поновлення виплати пенсії за період з 01.01.2016 року - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 551(пятсот пятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: К.В.Гашук