Справа № 331/198/16-а (2-а/331/29/2016)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2016 рокусправа № 331/198/16-а провадження №2-а/331/29/2016

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року по справі №331/198/16-а (провадження №2-а/331/29/2016) за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 грудня 2015 року (дати звернення за призначенням пенсії);

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя призначити позивачу пенсію за віком на загальних підставах з 03 грудня 2015 року (моменту звернення за пенсією) відповідно до ст. 26, ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_2 посилалась на те, що починаючи з 12.07.1998 року їй призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку. Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати. В липні 2003 року позивач досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до цього Закону. 03.12.2015р. позивач звернулась до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року зверненню з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відповідачем було відмовлено з тих підстав, що в липні 1998 року позивачу вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 за нормами ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та з 01.01.2004р. пенсію була перерахована згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таку відмову УПФУ позивач вважає протиправною та такою, що порушує гарантовані Конституцією та Законами України права, оскільки, за позицією позивача, пенсія за віком на пільгових умовах та пенсія за віком є два різних видів пенсійного забезпечення, у зв'язку з чим право вибору пенсії належить позивачу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,

в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, які зазначені у позові. Заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що пенсія за віком на пільгових умовах, яка призначається на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсія за віком, яка призначається на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є різними видами пенсійного забезпечення та призначаються за вибором особи. Оскільки, позивач набув право на призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виявив бажання на її призначення, шляхом подання відповідної заяви до пенсійного органу, то відповідач, фактично посилаючись на те, що позивач отримує пенсію за віком, неправомірно в цьому відмовив.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 12 липня 1998 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

03 грудня 2015 року позивач, досягнувши пенсійного віку (13.07.2003р.), звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 17.12.2015р. №144/К-9 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком за нормами ст. 26 з урахуванням ч.4 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відмова мотивована тим, що в липні 1998 року позивачу вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 за нормами ЗУ «Про пенсійне забезпечення» і з 01.01.2004р. пенсію була перерахована згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за документами, що містились в пенсійній справі.

Не погодившись з такими діями управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно відмовлено у призначені пенсії за віком із здійсненням нового нарахування, оскільки пенсія за віком позивачу виплачується з 1998 року.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Станом на час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) пенсійне забезпечення громадян здійснювалось відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та за наявності пільгового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за цим законом призначаються наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Оскільки, позивачу у 1998 році вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), та його повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах, є необґрунтованою, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовивши в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року по справі №331/198/16-а (провадження №2-а/331/29/2016) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Постанову у повному обсязі складено 08.04.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська