Справа № 219/10995/15-а
Суддя: Хомченко Л. І.
Дата ухвалення: 2016-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/10/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.04.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Хомченко Л.І. ,

при секретарі Халаджи А.В.

за участю представника відповідча ОСОБА_1

розглянув у в відкритому судовому засіданні в залі суду в м . Бахмут справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом ,та уточненням до позову до відповідача посилаючись на те ,що вона є суддею апеляційного суду Донецької області у відставці і при наявності 17 років спеціального стажу отримує щомісячне грошове утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів у розмірі 68 % заробітної плати відповідного працюючого судді. У звязку з проведенням АТО 20.11.2014 року вона отримала довідку переселенця і стала фактично проживати за адресою м Артемівськ вул. Артема 42/11.У вересні 2015 року підвищено заробітну плату відповідного працюючого судді і згідно з довідкою апеляційного суду Донецької області від 17.11.2015 року розмір її середнього заробітку склав 21 221 гривень ,20 копійок.25.11.2015 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку із підвищенням зарплати відповідного працюючого судді.13.01.2016 року вона отримала рішення відповідача №161 від 1.12.2015 року про відмову в перерахунку пенсії/грошового утримання з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 2.03.2015 року №213-УІІІ,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення,згідно з яким з 1.06.2015 року скасовуються норми що до пенсійного забезпечення осіб ,яким пенсії /довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону Про судоустрій і статус суддів України ,а також на те що з 1.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах ,визначених вказаним Законом,не призначаються,а раніше призначені пенсії не перераховуються . Вона не згодна з таким рішенням,вважає його неправильним з

наступних підстав. ОСОБА_3 України гарантовано захист прав людини в державі . Відповідно до ст. З ОСОБА_3 України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Згідно з ст. 8 ОСОБА_3 в Україні визначається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Крім того, статтею 21 ОСОБА_3 України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 22 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст. 58 ОСОБА_3 України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 126 ОСОБА_3 України незалежність і недоторканість суддів гарантовані ОСОБА_3 і Законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991р. 1788-ХИ гарантує непрацездатній людині право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Правовий інститут відставки передбачає те, що суддя у відставці продовжує залишатися суддею з отриманням встановленої законом частини заробітної плати відповідного працюючого судді , і на нього поширюються всі гарантії, надані державою працюючим суддям. Зміни, внесені Законом від 2.03.2015р. № 213-УШ у існуючі закони щодо пенсійного забезпечення, звужують обсяг її прав пенсіонера/судді у відставці і на неї не можуть бути розповсюджені, оскільки не мають зворотної дії в часі, а тому не впливають на правовідносини щодо розміру та методики обчислення щомісячного довічного грошового утримання. При винесенні оскаржуваного рішення УПФУ не врахувало того, що право на виплату щомісячного довічного грошового утримання та його перерахунок у звязку з підвищенням заробітної плати відповідного працюючого судді у 2013, 2014 та 2015роках виникло у неї з моменту звільнення у відставку (31.12.2010р.) і було регламентовано ч. З ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. №-2453-УІ.

Це є незмінним постулатом у сфері політики перерахунку пенсії/довічного грошового утримання судді у відставці, який відповідачем незаконно не приймається до уваги.

Однак в порушення вимог ст. 22 ОСОБА_3 України в послідуючому до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. № -2453-УІ були внесені зміни, які обмежували або звужували обсяг гарантованих ОСОБА_3 України прав суддів, як- працюючих, так і суддів у відставці; погіршували матеріальне положення пенсіонера/судді у відставці.

Постановами Кіровського районного суду м. Донецька від 6.07.2012р., 11.02.2014р., що набрали законної сили, було поновлене її порушене право на перерахунок грошового утримання у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідного працюючого судді з 1.01.12р. та з 1.01.2014р.

До теперішнього часу є чинним Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013р. № -3-рп/2013 про визнання неконституційними змін, внесених Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011р. №-3668-УІ в ч. З, перше, друге і третє речення ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. № -2453-УІ, якими були введені обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та їхнього права на його отримання у випадку працевлаштування.

Цим же Рішенням був визнаний неконституційним абзац другий п. 2 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №-3668-У1, відповідно до якого виплата суддям вказаного грошового утримання здійснюється без індексації та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Таким чином, рішення УПФУ від 1.12.2015р. прийнято всупереч норм чинного законодавства; Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013р. № -3-рп/2013 має вищу юридичну силу, і тому УПФУ не може погіршувати її положення, яке було встановлено і закріплено діючими нормативними актами. На підставі ст. 162 КАС України, ст.ст. З, 8, 21, 22, 58, 92, 126, 152 ОСОБА_3 України, Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013р. № -3-рп/ просила постановити рішення, яким визнати неправомірною відмову відповідача від 1.12.2015р. № 161 та зобовязати управління ПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області провести з 1 вересня 2015р. перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду Донецької області у відставці згідно з довідкою апеляційного суду Донецької області від 17.11.2015р. № 15434/15/А, з урахуванням підвищення заробітної плати відповідного працюючого судді, та сплачувати у розмірі, що обчислений у вказаний спосіб.

Позивачка у судове засідання не з,явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог посилаючись на те що вони не обґрунтовані вимогами діючого законодавства так як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій,у тому числі спеціальних,на загальних підставах з 1.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України ,Про судоустрій і статус суддів ..У звязку з викладеним з 1.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищевказаним законом,не призначаються ,раніше призначені пенсії не перераховуються тому ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку пенсії рішенням № 161 від 1.12.2015 року згідно заяви №7951 від 25.11.2015 року , оскільки відсутні підстави для перерахунку пенсії /щомісячного довічного грошового утримання від суми заробітної плати на підставі норми права ,яка втратила чинність із 1 .06. 2015 року.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 19 ч.2 ОСОБА_3 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

У ст. 126 ч.1 ОСОБА_3 України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується ОСОБА_3 і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених статтею 126 ч.1 ОСОБА_3 України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Ст. 22 ОСОБА_3 України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою Верховної ради України від 23.12.2010 року № 2864-УІ позивача було звільнено з посади судді апеляційного суду Донецької області з 31.10.2010 року . Позивачу призначене щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 68 % місячного заробітку працюючого на відповідній посаді судді наказом голови апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2010 року №464 к. Зазначені обставини відповідач не оспорював тому суд вважає їх доведеними.

Відповідно ст. 43 ч.4 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2862-XII (в редакції, яка діяла на момент виходу позивачки у відставку) судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Абзацом 3 пункту 1 постанови Верховної ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2863-XII передбачалось, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача і є одержувачем пенсії за віком (а.с.48), їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до вимог ст. 43 ч.4 Закону України "Про статус суддів", розмір якого склав 68 % заробітної плати, про що не заперечують сторони.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначається ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З цієї ж дати змінилася система оплати праці суддів у відповідно ст. 129 Закону.

01.09.2015 року, у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати, змінилась суддівська винагорода, у зв'язку з чим 25 листопада 2015 року (арк.с.78 ) позивачка звернувся з письмовою заявою до відповідача про здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання, про що не заперечують сторони, але рішенням відповідача №161 від 1.12.2015 року (а.с.37) в цьому їй було відмовлено, у зв'язку з чим вона звернувся до суду.

Проте суд не може погодитися з таким рішенням відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно пункту 14 частини першої статті 92 ОСОБА_3 України, статус суддів визначається виключно законами України. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів, є елементами статусу судді (статті 42-45 Закону України "Про статус суддів"). Збереження існуючого статусу судді, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією з основоположних гарантій незалежності судді, (пункт 7.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008).

Згідно з п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності ОСОБА_3 України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), визначені ОСОБА_3 та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а

засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У п.7. Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року зазначено, що суб'єкт права на конституційне подання порушує перед Конституційним Судом України питання щодо відповідності ОСОБА_3 України (конституційності) абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 ("Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"), зі змісту якого вбачається, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється суддям без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та без проведення інших перерахунків, передбачених законами України.

Конституційний Суд України вважає, що Закон №3668, поширюючи дію положень абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення", як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Таким чином, зазначені положення Закону №3668 в частині поширення їх дії на Закон стосовно виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці суперечать вимогам частини першої статті 126 ОСОБА_3 України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (п.8 згаданого Рішення КСУ).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 встановлено, що частина третя статті 138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить ОСОБА_3 України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Отже, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в залежності від заробітку працюючого на відповідній посаді судді визначено ст. 138 ч.3 Закону, а розрахунок проводиться на підставі ст.129 вказаного Закону.

Враховуючи, вищезазначене, позивач має право на перерахунок та виплату

щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 68 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи позивача, ОСОБА_2 дійсно зверталась до відповідача з заявою 25.11.2015 року про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, яка не була задоволена.

Зобовязання здійснювати перерахунок та виплату до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого судді слід розуміти, що перераховане щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватись до зміни винагороди працюючого судді, у разі такої зміни позивач вправі звернутись з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду про проведення перерахунку з наданням відповідних підтверджуючих документів про зміну винагороди.

Відповідно ст. 71 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з того, що позивач про перерахунок довічного грошового утримання звернулася 25.11.2015 року, тому перерахунок має бути проведено з 01.12.2015 року.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, частково задовольняючи вимоги, суд вважає необхідним, на підставі ст. 11 ч.2 КАС України, вийти за межі позовних вимог та : визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №161 від 1.12.2015 року щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання з 01 грудня 2015 року; зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 грудня 2015 року відповідно вимог ст. ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 68 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням довідки №15434/15/А від 17.11.2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА України в Донецької області з врахуванням раніш проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №161 від 1.12.2015 року Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання .

Зобов'язати Артемівськє обєднане управління пенсійного фонду України у Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2015 року відповідно вимог ст. ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 68 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням довідки №15434/15 / А від 17.11.2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА України в Донецької області з врахуванням раніш проведених виплат.

В іншій частині вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах місячного платежу.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена 4.04.2016 року.

Постанова у повному обсязі проголошена 8.04.2016 року .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів через Артемівський міськрайонний суд Донецької області .

Головуючий : Л.І. Хомченко

Справа №219/10995/15-а

Провадження № 2-а/219/10/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.04.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Хомченко Л.І. ,

при секретарі Халаджи А.В.

за участю представника відповідча ОСОБА_1

розглянув у в відкритому судовому засіданні в залі суду в м . Бахмут справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні повної постанови повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін на що може бути витрачено значний час суд вважає на необхідне постановити його вступну та резолютивну частину .

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату недоотриманих сум щомісячного грошового утримання задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №161 від 1.12.2015 року Артемівського обєднаного управління пенсійного фонду України у Донецької області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати недоотриманих сум щомісячного довічного грошового утримання .

Зобов'язати Артемівськє обєднане управління пенсійного фонду України у Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату

щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2015 року відповідно вимог ст. ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 68 % заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням довідки №15434/15 / А від 17.11.2015 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці наданої ТУ ДСА України в Донецької області з врахуванням раніш проведених виплат.

В іншій частині вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови в межах місячного платежу.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена 4.04.2016 року.

Постанова у повному обсязі проголошена 8.04.2016року .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів через Артемівський міськрайонний суд Донецької області .

Головуючий : Л.І. Хомченко

Справа № 219/10995/15-а

2-а/219/10/2016

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Л