Справа № 813/6021/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Львів № 813/6021/15

18 год. 18 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Фуртака А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Коржевич У.Ф.;

відповідача 1: представник не прибув;

відповідача 2: представник не прибув;

третьої особи: представник Цімко П.О., Кіндрат С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Львівської міської ради до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Бойко Н.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Львівська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Бойко Н.В., в якому із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати неправомірними дії державного реєстратора Бойко Н.В. щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року;

- зобов'язати Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01 була здійснена у тому числі на підставі договору оренди землі від 30.03.2006 року, який рішенням Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року розірвано. Зазначає, що реєстрація права власності на незавершене будівництво порушує його права як власника земельної ділянки, на якій воно розташоване. Вказує, що третя особа здійснювала реконструкцію існуючої будівлі, а не нове будівництво, тому і державна реєстрація повинна була здійснюватись у порядку, встановленому для реконструйованого об'єкта нерухомого майна. Також звертає увагу на те, що державна реєстрація права власності на незавершене будівництво була здійснена 21.04.2015 року, а підстава для такої реєстрації (рішення про державну реєстрацію) виникла 22.04.2015 року, тобто на день пізніше, що свідчить про протиправність дій державного реєстратора.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, заперечення на адміністративний позов не подали. 24.12.2016 року представником відповідачів подано клопотання про розгляд справи без участі представників відповідачів.

Третя особа подала письмові заперечення та додаткові обґрунтування заперечень проти позову, в яких зазначила, що покликання позивача як на підставу позовних вимог на рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року є безпідставним, оскільки постановою Вищого господарського суду України вказане рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначила, що до заяви про проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт незавершеного будівництва третьою особою подано усі необхідні документи, передбачені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868. Позивач, у свою чергу, в позові не зазначає, які саме документи не було подано третьою особою для реєстрації права власності. Звертає увагу, що заяву про проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт незавершеного будівництва було подано державному реєстратору 21.04.2015 року, рішення про державну реєстрацію права власності прийнято державним реєстратором 22.04.2015 року. Відтак, у відповідності до п. 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень датою і часом державної реєстрації речових прав вважаються дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Виходячи з наведеного, вважає, що відповідачем 2 вчинено дії щодо державної реєстрації прав власності на об'єкт незавершеного будівництва у відповідності до вимог законодавства, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Представники третьої особи в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечили з підстав, викладених в письмових запереченнях, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд заслухав пояснення представників позивача та третьої особи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

21.04.2015 року представник ТОВ «Кіносвіт» звернулось до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), у якій просив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3/площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» (т. 1, а. с. 121-122).

Відповідно до картки прийому заяви (т. 1, а. с. 233) до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) № 20799378 подано: дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ЛВ4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (т. 1, а. с. 128-129); договір оренди землі, серія та номер Г-252, виданий 30.03.2006 року Львівською міською радою (т. 1, а. с. 130-134); довідку про знесення, серія та номер юр 2/335, видану 16.04.2015 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (т. 1, а. с. 135); технічний паспорт, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (т. 1, а. с. 140-143); Позитивний комплексний висновок державної експертизи 2008, серія та номер 793, виданий 26.08.2010 року Філією ДП «Спеціалізована державна експертна організація-ЦСДБЕ» у Львівській області «Львівдержбудекспертиза» (т. 1, а. с. 144-146).

22.04.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Бойко Н.В. прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3/площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» (т. 1, а. с. 230).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Відповідно до п. п. 1-2 ч. 2 ст. 9 цього ж Закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Отже, законодавцем визначено обов'язок державного реєстратора щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 цього ж Закону державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Згідно з ч. ч. 12-13 ст. 15 цього ж Закону датою і часом державної реєстрації прав та їх обтяжень вважається дата і час реєстрації відповідної заяви. Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва в установлених законом випадках проводиться відповідно до вимог та з урахуванням особливостей, визначених цим Порядком.

Відповідно до п. 8 цього ж Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Згідно з п. 9 цього ж Порядку орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до п. 13 цього ж Порядку заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Згідно з п. 15 цього ж Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. п. 20-23 цього ж Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на який заявлене вперше, державний реєстратор відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об'єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить записи до Державного реєстру прав.

Датою і часом державної реєстрації речових прав вважаються дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Відповідно до п. 49 цього ж Порядку у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до п. 81 цього ж Порядку державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відтак, державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва можлива лише за умови дотримання порядку, встановленого для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше.

Згідно з п. п. 82-83 цього ж Порядку у разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво.

Для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Стосовно твердження позивача про протиправність державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01 у зв'язку із розірванням договору оренди землі від 30.03.2006 року відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року у справі № 914/670/15 розірвано договір оренди земельної ділянки від 30.03.2006 року, укладений між Львівською міською радою та ТОВ «Кіносвіт». Вказане рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 року.

25.12.2015 року Вищим господарським судом України прийнято постанову у справі № 914/670/15, якою постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 року та рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року у справі № 914/670/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом встановлено, що станом на момент звернення ТОВ «Кіносвіт» із заявою про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво договір оренди земельної ділянки від 30.03.2006 року не розірваний у встановленому законом порядку. З огляду на наведене суд вважає безпідставним покликання позивача на рішення Господарського суду Львівської області від 15.04.2015 року.

Суд вважає необґрунтованим твердження позивача і про те, що державна реєстрація права власності на незавершене будівництво була здійснена 21.04.2015 року, а підстава для такої реєстрації (рішення про державну реєстрацію) виникла 22.04.2015 року, тобто на день пізніше, що свідчить про протиправність дій державного реєстратора. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що заяву про проведення державної реєстрації прав власності на об'єкт незавершеного будівництва було подано державному реєстратору 21.04.2015 року, рішення про державну реєстрацію права власності прийнято державним реєстратором 22.04.2015 року. Відтак, у відповідності до ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень датою і часом державної реєстрації речових прав вважаються дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Суд звертає увагу, що у випадку прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності дата і час державної реєстрації речових прав завжди буде передувати даті і часу прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності.

В той же час, судом встановлено, що до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень третьою особою подано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ЛВ4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (т. 1, а. с. 128-129). Вказаний дозвіл видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. Т. Шевченка та № 15 на пл. Галицькій у м. Львові та їх розширення під торгівельно-розважальний центр. Також додано технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (т. 1, а. с. 140-143), Позитивний комплексний висновок державної експертизи 2008№793, виданий 26.08.2010 року Філією ДП «Спеціалізована державна експертна організація-ЦСДБЕ» у Львівській області «Львівдержбудекспертиза» до проекту «Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. Т. Шевченка і № 15 на пл. Галицькій в м. Львові та їх пристосування під торгівельно-розважальний центр» (т. 1, а. с. 144-146).

На переконання суду, вказані документи містять розбіжності стосовно виду здійснюваних будівельних робіт, зокрема, реконструкції та незавершеного будівництва (здійснення нового будівництва), а саме: відповідно до договору оренди землі від 30.03.2006 року земельна ділянка передається в оренду для обслуговування існуючих споруд, а орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити в установленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди; дозвіл № ЛВ4 від 03.11.2011 року видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень; довідка ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № юр 2/335 від 16.04.2015 року містить інформацію про знесення об'єкта нерухомості та здійснення будівельних робіт. Доказів встановлення наявності факту виконання умов правочину відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, письмової згоди орендодавця на зведення будівель і споруд на орендованій земельній ділянці, відповідачами суду не надано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що державним реєстратором порушено вимоги ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями. Вказане порушення, на думку суду, призвело до передчасного прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3/площа Галицька, 15, за ТОВ «Кіносвіт».

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії державного реєстратора Бойко Н.В. щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року на предмет дотримання вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що такі дії вчинено, а рішення прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), недобросовісно. Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправними дій державного реєстратора Бойко Н.В. щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року слід задовольнити.

Вимоги ж позивача щодо зобов'язання Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01, не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Отже, суд не наділений повноваженнями зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення, зокрема про внесення змін до Державного реєстру прав, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією державного реєстратора прав на нерухоме майно.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Бойко Н.В. діяв не у відповідності до встановлених прав та обов'язків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та з порушенням вимог, встановлених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправними дій державного реєстратора Бойко Н.В. щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Оскільки позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір в сумі 3654,00 грн., а також з урахуванням того, що дві позовні вимоги судом задоволено, суд вважає за необхідне присудити за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції на користь Львівської міської ради судовий збір у розмірі 2436,00 грн.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Бойко Н.В. щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Бойко Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції на користь Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006, ) судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 04.04.2016 року.

Суддя Клименко О.М.