Справа № 463/5475/15-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.03.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУ МВС України у Тернопільській області, Інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВСУ у Тернопільській області Кужіль Андрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить: визнати протиправними дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВС у Тернопільській області Кужіль А.М.; визнати протиправною та скасувати постанову від 09.10.2015 року серії ПС1 № 844400 у справі про адміністративне правопорушення; визнати протиправним та скасувати протокол від 09.10.2015 року серія АП1 № 052267 у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 09.10.2015 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ УМВСУ у Тернопільській області була винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху та накладення адміністративого стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Постанова винесена на підставі складеного відносно нього протоколу від 09.10.2015 року. Вказані протокол і постанова підлягають скасуванню, оскільки такі складено із порушенням норм матеріального та процесуального права, а також правил оформлення адміністративних матеріалів. Інспектором не було роз'яснено йому, як правопорушнику його прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, як це передбачено ст. 268 КУпАП; протокол і постанова не містять жодних відомостей щодо того, чи мав інспектор ДПС спеціальне звання та право самостійно виносити оскаржувані документи, що є порушенням, що є порушенням ст. 222 КУпАП та п.4.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77; оскаржувана постанова не містить гербової печатки. Протокол про адміністративне правопорушення аналогічно не відповідає вимогам КУпАП щодо його складення. Розгляд питання щодо його винуватості в інкримінованому інспектором ДПС проводився поверхнево, інспектор у порушення п.12.3 згаданої інструкції не провів відтворення обставин події, а одразу виніс оскаржувану постанову, що свідчить про формальність розгляду справи. Прилад «Tru Cam», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР не є автоматичним засобом фото-відеофіксації, також даний прилад не укомплектовано документами про сертифікацію та допуск до використання та Свідоцтвом про повірку. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені вимоги, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, перевіривши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Серії ПС1 № 844400 від 09.10.2015 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху в населеному пункті більш як на 29 км/год та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 серії 052267, складеного відносно позивача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.02.2001 р. № 185., до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи вилучення, знищення тощо). Кожний документ має мати свої реквізити (дату, адресу, назву, підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

У представленій суду постанові про адміністративне правопорушення відсутня печатка, що суперечить вимогам інструкції. Таким чином працівником ДАІ в порушення вимог інструкції та діючого законодавства не було належним чином складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про свідків події, як це передбачено ст. 256 КУпАП.

Із представлених суду матеріалів не вбачається вини позивача у вчиненні інкримінованого останньому діяння, передбаченого санкцією ст. 122 КУпАП. Змістом винесених інспектором ДПС оскаржуваних постанови та протоколу не доводиться, що саме автомобіль позивача перевищив дозволену швидкість руху автомобілем, ака була зафіксована інспектором ДПС.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник ДАІ ГУ при ГУМВСУ у Тернопільській області не з'явився, крім того, не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав усіх необхідних документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова про притягнення останнього до відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

В частині оскарження складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не являється актом індивідуальної дії, а тому не може порушувати прав чи інтересів особи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 104, 259, 160, 161 КАС України, 247, 251,289,292,293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ УМВСУ у Тернопільській області Кужіль А.М.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 844400 від 09.10.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена у загальному порядку, передбаченому КАС України.

Суддя Ванівський Ю.М.