Справа № 815/399/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/399/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря Музики І.О.

за участю представника позивача Аверіної В.В. (згідно довіреності),

за участю представника відповідача Стоянова Г.В. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Продаква» до Одеської митниці ДФС в особі М/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС про визнання недійсною картки відмови від 30.11.2015 року, скасування рішення від 30.11.2015 року

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Продаква», за результатом якого позивач просить: визнати недійсною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.11.2015 року №500040605/2015/00012; скасувати рішення Одеської митниці ДФС; М/п "Іллічівськ» Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 30.11.2015 року № 500040605/2015/000006/2.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

04.06.2015 року між компанією «STERTAR SNECKS LTD»( Постачальник ) та ТОВ «Продаква» (Покупець) був укладений Контракт №04-06/2015, відповідно до умов якого Постачальник постачає даному Покупцю Товар, який вказується в Додатках до даного контракту (п.1.1 Контракту). У відповідності до п.1.2. Контракту Покупець приймає Товар та бере на себе зобов'язання щодо розрахунків з Постачальником.

В межах Контракту від 04.06.2015 року ТОВ «Продаква» імпортував на митну територію України у листопаді 2015 року товар, зазначений у Додатку № 13-А від 26.09.2015 року до Контракту, а саме заморожене суримі з риби йоторі мікс глазуроване (nemipterus spp, saurida undosquamis, priacanthus spp) у вигляді фаршу без харчових добавок та приправ, кісток, шкіри та плавців неконсервоване для промислової переробки.

Поставка товару здійснювалась на умовах CIF (вартість, страхування і фрахт) м.Іллічівськ, згідно з Інкотермс 2010, що означає: поставка є здійсненою Продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару,переходять від продавця до покупця. Продавець зобов'язаний укласти договір морського страхування на користь Покупця із мінімальним покриттям.

Вартість партії товару зазначалася у Додатку №13-А від 29.06.2015 року до Контракту №04-06/2015 від 04.06.2015 року та становила 1,47 дол. США за 1 кг вантажу.

30.11.2015 року уповноважена особа ТОВ «Продаква», а саме ТОВ «Інтертранс» звернулося до митного посту «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС з митною декларацією №500040605/2015/003601 від 30.11.2015 року та пакетом документів для митного оформлення товару, а саме: контрактом №04-06/2015 від 04.06.2015 р., додатком №13-а від 26.09.2015 року до контракту та комерційним інвойсом №150003686 від 26.09.2015 року.

Однак, в оформленні зазначеної митної декларації відповідачем було відмовлено у зв'язку із незгодою відповідача із заявленою митною вартістю товару про що 30.11.2015 року було складено картку відмови №500040605/2015/00012 та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів №500040605/2015/000006/2. Оскільки несвоєчасне отримання товару могло призвести до зупинення виробництва та невиконання позивачем, взятих на себе зобов'язань по поставці товару своїм контрагентам, 01.12.2015 року, товариство подало нову декларацію № 500040605/2015/003636 від 01.12.2015 року.

За результатами вищевказаних дій, представниками М/п «Іллічівськ Одеської митниці ДФС підприємству ТОВ «Продаква» було скориговано вартість імпортованого товару, що в подальшому призвело до надмірної оплати податку на додану вартість, додаткового імпортного збору та імпортного мита ТОВ «Продаква».

Позивач вважає такі дії та рішення відповідача протиправними, та такими що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки при прийнятті оспорюваних рішень відповідачем не прийнято до уваги всі обставини що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких зазначив, що митний орган обґрунтовано витребував у позивача додаткові документи на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за основним методом, оскільки документи, надані декларантом для підтвердження митної вартості, містили розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності встановив наступне.

Під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №500040605/2015/003601 від 30.11.2015 року, було встановлено що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) згідно п.3.2 контракту від 04.06.2015 р. №04-06/2015 строки та умови поставки оговорюються у додатках до даного контракту, проте Додаток від 26.09.2015 року №13-А не містить вказаної інформації;

2) згідно п.3.4 контракту постачальник має надати копії документів покупцю, серед яких має бути наявна копія експортної декларації,проте вказаний документ до митного оформлення не наданий;

3) в інвойсі від 26.09.2015 року №150003686 відсутня ідентифікація посадової особи, що підписала цей документ;

4) згідно п.2 ст.53 МКУ документи,які підтверджують митну вартість у разі здійснення страхування (умови CIF згідно наданих документів) є страхові документи,а також документи, що містять відомості про вартість страхування, проте документів щодо страхування надано не було.

Відповідачем зазначено, що у відповідності до п.3 ст.53 Митного кодексу України ( далі МКУ ) для підтвердження заявленої митної вартості необхідно надати протягом 10 днів такі додаткові документи:

1) договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, прайс-листи виробника товару;

5) копію митної декларації країни відправлення;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

Також, декларанта було повідомлено про можливість подати за власним бажанням додаткові наявні документи згідно п.6 ст.53 МКУ.

Позивачем , запитувані митним органом документи, надані не були.

З урахуванням викладеного, Одеською митницею ДФС в особі М/п «Іллічівськ» було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 500040605/2015/000006/2 від 30.11.2015 року, в графі 30 якого зазначено вартість за одиницю товару 1,77 дол. США. В обставинах прийняття Рішення та джерелах інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та встановлено, що рівень митної вартості ідентичного товару, митне оформлення якого вже здійснено, є більшим - 1,77 дол. США/кг ( МД №500040605/2015/003140 від 05.11.2015 року).

Відповідно до положень.6 ст.54 МКУ, відповідачем була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040605/2015/00012 від 30.11.2015 року.

Відповідно до ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 с. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2, ч.3 ст. 53 МКУ , у випадках , передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Судом встановлено що декларантом до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією були подані, зокрема, наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №04-06/2015 від 04.06.2015 р., додаток №13-а від 26.09.2015 р. до контракту та комерційний інвойс (рахунок-фактура) №150003686 від 26.09.2015 року, підписані уповноваженою особою постачальника.

Згідно рішення про коригування митної вартості, відповідачем було встановлено вищезазначені розбіжності у документах, що були подані декларантом.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено, що у п.3.2 Контракту №04-06/2015 від 04.06.2015 року зазначено, що строки та умови поставки ( у відповідності до «ІНКОТЕРМС -2010» ) оговорюються в Додатках до контракту.

Відповідачем зазначено, що Додаток від 26.09.2015 року №13-А не містить вказаної інформації. Проте у п.2 зазначеного Додатку «Умови поставки» вказано : CIF Одеса, а у п.6 «Умови оплати» - відстрочка платежу 90 (дев'яносто) банківських днів з моменту митного очищення товару.

Також відповідач вказав на те, що в інвойсі від 26.09.2015 р.№ 150003686 відсутня ідентифікація посадової особи, яка підписала цей документ.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством України не закріплено вимоги про те, що в інвойсі повинна міститися інформація про прізвище, ім'я та по батькові особи, яка його підписала.

Крім того, судом встановлено, що підпис особи, яка підписала контракт від 04.06.2015 року №04-06/2015, додаток до нього від 26.09.2015 року №13-а, переклад інвойсу від 26.09.2015 року №150003686 та сам інвойс від 26.09.2015 року №150003686 - ОСОБА_1, збігається.

Відповідно до ч.1.ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

На думку суду, встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей контракту та додатку до нього, а також відсутності ідентифікації особи в інвойсі є безпідставними. Вони не є тими розбіжностями, які безпосередньо могли вплинути на визначення митної вартості товару та не впливають на її числові значення.

Також однією із підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості від 30.11.2015 №500040605/2015/000006/2 стала відсутність копії експортної декларації серед документів, що були надані позивачем до митного оформлення.

Частиною 2 ст.53 МКУ, передбачений виключний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. Серед цього переліку документів відсутня експортна декларація. Тому суд вважає зазначені посилання відповідача безпідставними.

Стосовно відсутності документів щодо страхування, яке було однією з підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості від 30.11.2015 №500040605/2015/000006/2, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п.2 Додатку №13-А від 26.09.2015 року поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса.

Відповідно до ІНКОТЕРМС-2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати) у випадку, коли поставка товару здійснюється на умовах CIF, продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Договір страхування має бути укладений із страховиками або страховою компанією, що користуються доброю репутацією, та, за відсутності прямої домовленості сторін про інше, на умовах мінімального страхового покриття відповідно до Умов страхування вантажів (Institute Cargo Clauses) Інституту Лондонських Страховиків (Institute of London Underwriters) або будь-якого подібного зводу правил.( п.б А.3. ) Зобов'язань у покупця щодо страхування немає.(п.б Б.З.).

Умова поставки CIF передбачає включення в ціну договору не лише ціни товару, а й витрат на страхування, у зв'язку з чим суд вважає безпідставною вимогу митного органу щодо необхідності надання документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки остання вже включена у вартість імпортованого товару. Зазначена позиція суду висловлена у рішенні ВАСУ від 28.10.2014 року у справі № К/800/33125/14.

Також, в рішенні ВАСУ від 11.06.2015 року у справі № К/800/45518/14, зазначено, що відсутність у контракті положень щодо включення до ціни товару витрат на страхування вантажу не означає, що такі витрати не були враховані продавцем товарів під час формування ціни на товар.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність документів щодо страхування не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Відповідачем у відповідності до положень ч.3.ст.53 МКУ було додатково витребувано у позивача наступні документи:

1) договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, прайс-листи виробника товару;

5) копію митної декларації країни відправлення;

6)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

З урахуванням вищевикладеного, обґрунтованих підстав у відповідача для витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості, судом не встановлено, оскільки документи, що були подані позивачем, не містили розбіжностей, наявних ознак підробки або неповноти відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст.57 МКУ встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МКУ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, судом встановлено, що за результатом проведеної письмової консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

В обґрунтування своїх доводів, викладених у письмових запереченнях наданий перелік з 8-ми операцій з ідентичними товарами, що взяті з Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у якому міститься митна декларація за якою було здійснено коригування митної вартості №500040605/2015/003140 від 05.11.2015 року.

Ч.7.ст.59 МКУ встановлює, що у разі якщо для цілей застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

У зазначеному вище переліку містилась митна декларація №500040605/2015/2816 від 16.10.2015 року, за якою митна вартість за 1 кг товару становить 1,47 дол. США.

За якими ознаками до позивача застосовано найвищу ціну відповідач не пояснив.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 54 МКУ, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач по справі прийняв рішення про коригування митної вартості та оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв'язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду ті обставини на які посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Продаква» до Одеської митниці ДФС в особі М/п «Іллічівськ» про визнання недійсними картки відмови №500040605/2015/00012 та скасування рішення про коригування митної вартості № 500040605/2015/000006/2.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500040605/2015/000006/2 від 30.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040605/2015/00012 від 30.11.2015 року, якою Одеською митницею ДФС в особі М/п «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС відмовлено у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією №500040605/2015/003601 від 30.11.2015 року.

Стягнути суму судового збору у розмірі 2 885 (дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 34 копійки за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Продаква» ().

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Бжассо

.