Справа № 645/10116/14-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 645/10116/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Борисенко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2014р. по справі № 645/10116/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова

про скасування рішення про відмову в нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИЛА:

21 листопада 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просив суд: визнати рішення відповідача № 106 від 18 серпня 2014 року про відмову у нарахуванні йому пенсії за віком на пільгових умовах - неправомірним та скасувати його; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий стаж періоди роботи з 26 червня 1979 року по 06 червня 1984 року, з 04 липня 1984 року по 10 листопада 1986 року, з 02 квітня 2007 року по 20 березня 2008 року, з 14 травня 2008 року по 20 березня 2009 року, з 06 травня 2009 року по 27 січня 2010 року, з 28 січня 2010 року по 23 березня 2010 року, з 03 серпня 2010 року по 19 серпня 2010 року, з 09 вересня 2010 року по 19 травня 2011 року, з 21 червня 2011 року по 26 квітня 2012 року, 22 листопада 2012 року по 01 жовтня 2013 року.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова № 106 від 18 серпня 2014 року про відмову в нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий стаж періоди роботи з 26 червня 1979 року по 06 червня 1984 року, з 04 липня 1984 року по 10 листопада 1986 року, з 02 квітня 2007 року по 20 березня 2008 року, з 14 травня 2008 року по 20 березня 2009 року, з 06 травня 2009 року по 27 січня 2010 року, з 28 січня 2010 року по 23 березня 2010 року, з 03 серпня 2010 року по 19 серпня 2010 року, з 09 вересня 2010 року по 19 травня 2011 року, з 21 червня 2011 року по 26 квітня 2012 року, 22 листопада 2012 року по 01 жовтня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 26 червня 1976 року по 6 червня 1984 року, з 4 липня 1984 року по 10 листопада 1986 року, з 1 грудня 1986 року по 22 серпня 1992 року, з 2 квітня 2007 року по 20 березня 2008 року, з 14 травня 2008 року по 20 березня 2009 року, з 6 травня 2009 року по 27 січня 2010 року, з 28 січня 2010 року по 23 березня 2010 року, з 3 серпня 2010 року по 19 серпня 2010 року, з 9 вересня 2010 року по 19 травня 2011 року з 21 червня 2011 року по 26 квітня 2012 року, з 22 липня 2013 року по 1 жовтня 2013 року працював електрогазозварником, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Досягнувши віку 55 років, позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Управління рішенням від 18 серпня 2014 року №106 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до стажу роботи на посаді, віднесеній до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах можливо зарахувати лише період роботи з 1 грудня 1986 року по 22 серпня 1992 року. Період роботи з 26 червня 1976 року по 6 червня 1984 року не може бути зараховано до такого стажу оскільки, позивачем не надано уточнюючих довідок підприємств та документів про ліквідацію Мерефянського заводу сантехзаготівки і виробів «Південтранстехпром» тресту «Південтранстехмонтаж» без визнання правонаступника.

Періоди роботи з 2 квітня 2007 року по 20 березня 2008 року, з 14 травня 2008 року по 20 березня 2009 року, з 6 травня 2009 року по 27 січня 2010 року, з 28 січня 2010 року по 23 березня 2010 року, з 3 серпня 2010 року по 19 серпня 2010 року з 9 вересня 2010 року по 19 травня 2011 року з 21 червня 2011 року по 26 квітня 2012 року, з 22 листопада 2012 року по 1 жовтня 2013 року не можуть бути зараховані до спеціального стажу у зв'язку з відсутністю даних про атестацію робочих місць на підприємствах, яких працював позивач.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-ХІІ, пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а відповідно до закону обов'язок проведення атестації робочих місць покладено на роботодавця.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи у шкідливих і важких умовах праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку (60 років) на 1 рік за кожні 2 роки та 6 місяців такої роботи.

Список № 2 виробництв, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року.

Положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничою середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року №21-183а13, від 25 листопада 2014 року №21-519а14, від 17 березня 2015 року №21-585а14, від 2 червня 2015 року №21-572а14 та від 17 листопада 2015 року у справі №2-а/679/187/2014.

Окрім цього, у пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Жодних відомостей щодо проведення атестації на підприємстві ВАТ "Полимер-Ресурсы" та ВАТ "Инженерный проект.Ру" у період з 2002-2013 рр. надані позивачем до заяви про призначення пенсії документи - трудова книжка, уточнюючі довідки, не містять.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно не включив до пільгового стажу позивача період його роботи з 2 квітня 2007 року по 20 березня 2008 року, з 14 травня 2008 року по 20 березня 2009 року, з 6 травня 2009 року по 27 січня 2010 року, з 28 січня 2010 року по 23 березня 2010 року, з 3 серпня 2010 року по 19 серпня 2010 року з 9 вересня 2010 року по 19 травня 2011 року з 21 червня 2011 року по 26 квітня 2012 року, з 22 листопада 2012 року по 1 жовтня 2013 року.

Колегія суддів зазначає, що спеціальний стаж, це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення, та який є складовою частиною загального трудового стажу.

Професії електрозварника та газозварника містяться у Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" розділу ХХХІІ "Загальні професії".

Колегія суддів також погоджується з рішенням відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стажу періодів з 26 червня 1979 року по 21 листопада 1979 року (період зарахування позивача учнем електрозварника); з 15 лютого 1980 року по 20 травня 1980 року (період навчання для набуття сумісних професій газозварника-різника).

П.10 Порядку застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 383 від 18.11.05р. передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи.

Згідно п. 20 Порядку, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Слід зазначити, що у трудовій книжці позивача відсутні записи про те, що він працював повний робочий день та про те, що підприємством проводились атестації його робочого місця.

При цьому, жодних уточнюючих довідок про характер виконуваної роботи позивача у період з 22.11.1979 р. по 06.06.1984 року позивачем надано не було.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу позивача за період з 22.11.1979 р. по 06.06.1984 року, а тому виходячи з наявних документів, наданих позивачем, у відповідача не було законних підстав для зарахування спірного стажу, а тому останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, як того вимагає стаття 19 Конституції України.

Разом з цим, можливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 04.07.1984 р. по 10.11.1986 р. не впливає на правильність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, з огляду на недостатність (неможливість зарахування, враховуючи відсутність належних доказів) пільгового стажу 12 років 6 місяців для призначення пенсії.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", - наявність певного стажу роботи може визначається, зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року N 637, у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Таким чином, наявність певного стажу роботи, як юридичний факт, може встановлюватися шляхом звернення до комісій з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду, та/або безпосередньо судом.

Колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, визначено Постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років".

Згідно п.3,4 даного Порядку, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань (п.4 Порядку № 18-1).

Комісії діють у відповідності до цього Порядку. Склад Комісій затверджується начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головою Комісії є начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п.5 Порядку № 18-1).

Зазначеним Порядком передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації" (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

Положеннями пунктів 13-16 Порядку від 10 листопада 2006 року N 18-1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії.

Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті і районі у місті, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Таким чином, зазначеним Порядком визначено спеціальну процедуру щодо розгляду питання про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому рішення Комісії можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Доказів того, що позивач, в свою чергу, звертався до зазначеної комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області та рішенням комісії враховано спірний період роботи до пільгового стажу ОСОБА_1, матеріали не містять.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з обставин справи, встановлених під час судового розгляду справи, та наведених вимог законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а тому правові підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 159 КАС України, оскільки прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи та задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова - задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 р. по справі № 645/10116/14-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 11.04.2016 р.