Справа № 825/456/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Чернігів Справа № 825/456/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Скугоревої Н.О.,

представника позивача Чекавського Д.М.,

представника відповідача Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" до Митного поста ''Прилуки'' Чернігівської митниці ДФС, Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Митного поста ''Прилуки'' Чернігівської митниці ДФС, Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що електронні повідомлення відповідача про витребування додаткових документів не містять обґрунтувань, що відповідно до положень закону дають право на запит інших, окрім основних, документів. При цьому, відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому митним законодавством з метою перевірки правильності визначення позивачем митної вартості товару, натомість, в порушення вимог закону, без належного обґрунтування підстав, відмовив у митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю. Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем подано відповідачу всі необхідні документи, передбачені ст.53 Митного кодексу України. Такі документи ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, яка підлягає сплаті продавцю, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно вимогам чинного законодавства, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Серед таких документів відсутні будь-які розбіжності та відповідач не мав до них жодних зауважень. При цьому, зміст спірних рішень не відповідає вимогам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, в них відсутнє належне обґрунтування коригування митної вартості, а вказані відповідачем підстави суперечать ч.6 ст.54 Митного кодексу України та не стосуються основних документів та відомостей, які містять числові значення митної вартості. Тому, відповідачем необґрунтовано та протиправно відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) та скориговано заявлену митну вартість. Приймаючи до уваги, що при митному оформленні спірних поставок були в наявності основні документи, які давали можливість встановити митну вартість товару за ціною договору, та враховуючи, що відповідач не обґрунтував належним чином необхідність подання додаткових документів, а декларантом було подано докази відсутності запитуваних документів, тому сам факт неподання позивачем додаткових документів не є правомірною підставою для відмови в митному оформленні товарів за заявленим методом. Також відповідачем не було витребувано у позивача жодного додаткового документу, що передбачені ч.4 ст.53 Митного кодексу України. Крім того, в електронних повідомленнях про витребування додаткових документів відповідач зовсім не посилався на наявність сумнівів щодо впливу пов'язаності на ціну товару. Таким чином, відповідач в спірних рішеннях безпідставно зазначає про неможливість застосування першого методу, у зв'язку з відсутністю наданої декларантом інформації для проведення порівнянь відповідно до ч.18 ст.58 Митного кодексу України.

Підсумовуючи, позивач наголосив, що відповідачем необґрунтовано та протиправно відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) та скориговано заявлену митну вартість.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав додаткові пояснення.

Представник відповідача - Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, зазначивши, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару та при проведенні аналізу поданих до митного оформлення документів було встановлено, що документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог чинного законодавства здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню, у зв'язку з чим, відповідачем не було застосовано основний метод визначення митної вартості. Особливу увагу слід звернути на те, що при подачі документів до митного оформлення позивача заявлено пов'язаною особою з продавцем товару, що підтверджується наданими позивачем деклараціями митної вартості, попри це, позивач документально не підтвердив наявність або відсутність впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару.

Посадовою особою митниці при направленні позивачу електронних повідомлень про причини, за яких заявлена ним митна вартість спірного товару не могла бути визнана митним органом, зазначила про те, що є неможливою перевірка наявності або відсутності впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту), оскільки це не підтверджено документально. Тобто, позивач отримавши повідомлення митного органу, повинен був чітко розуміти, що він не підтвердив документально наявність або відсутність впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору на ціну спірного товару. При цьому декларантом не вжито жодних заходів щодо доведення митному органу, що ним вірно визначена митна вартість на підставі першого методу.

В зв'язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки, відповідачем було застосовано саме резервний метод. Враховуючи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, ненадання на вимогк митного органук усіх витребуваних документів та те, що у ході проведених з позивачем консультацій останній не надав цінової інформації щодо імпорту ідентичних та/або подібних товарів на митну територію України, відповідачем у якості інформації використовавулась цінова база ЄАІС. Таким чином, посадові особи митниці прийняли письмове рішення про коригування митної вартості. Тобто, надані позивачем документи не підтверджували заявленої декларантом митної вартості товарів. Представник відповідача також зазначив, що позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за ціною договору (контракту) митну вартість, проте жодних документів так і не надав. Крім того, просив звернути увагу, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів було встановлено, що в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 10.12.2014 №Т01/15-U в розділі 4 "Умови оплати" та у відповідному розділі інвойсів були виявлені розбіжності.

Представник відповідача - Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі контракту № T01/15-U від 10.12.2014 (далі - «Контракт»), укладеного з British American Tobacco (GLP) Limited, позивач імпортує тютюн в кількості та асортименті, що визначаються додатками до Контракту (п.1.1. Контракту).( т.1 а.с. 29-34).

В серпні - вересні 2015 року, позивач імпортував тютюн для виробництва сигарет, зокрема, необроблений тютюн типу Вірджинія, трубо вогневої сушки, з відділеною середньою жилкою, а саме:

1 поставка на підставі додатків №9, 13 до Контракту - партія 1012392 V-0FF3RMS BR 2014 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 37200 кг на загальну суму 255192,00 доларів США;

2 поставка на підставі додатку №12 до Контракту - партія 1011152 V-0FI2RKS ZW 2013 по 5,64 доларів США/кг, у кількості 2400 кг на загальну суму 13536,00 доларів США;

3 поставка на підставі додатку №11 до Контракту - партія 1013868 V-0FI3RWS BR 2015 по 5,60 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 104160,00 доларів США;

4 поставка на підставі додатку №8 до Контракту - партія 1013868 V-0FI3RWS BR 2015 по 5,60 доларів США/кг, у кількості 7600 кг на загальну суму 42560,00 доларів США;

5 поставка на підставі додатку №11 до Контракту - партія 1012717 V-0FI2RKS ZW 2014 по 5,64 доларів США/кг, у кількості 1200 кг на загальну суму 6768,00 доларів США;

6 поставка на підставі додатку №8, 11 до Контракту - партія 1013868 V-0FI3RWS BR 2015 по 5,60 доларів США/кг, у кількості 37200 кг на загальну суму 208320,00 доларів США;

7 поставка на підставі додатку №12 до Контракту - партія 1012717 V-0FI2RKS ZW 2014 по 5,64 доларів США/кг, у кількості 3800 кг на загальну суму 21432,00 доларів США;

8 поставка на підставі додатку №16 до Контракту - партія 1012733 V-0SF2RMS ZW 2014 по 9,14 доларів США/кг, у кількості 10000 кг на загальну суму 91400,00 доларів США;

9 поставка на підставі додатку №12 до Контракту - партія 1011152 V-0FI2RKS ZW 2013 по 5,64 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 104904,00 доларів США;

10 поставка на підставі додатку №9 до Контракту - партія 1013868 V-0FI3RWS BR 2015 по 5,60 доларів США/кг, у кількості 5600 кг на загальну суму 31360,00 доларів США та партія 1012392 V-0FF3RMS BR 2014 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 6000 кг на загальну суму 41160,00 доларів США, а також необроблений тютюн типу Берлей, світлий, тіньового сушіння, з відділеною середньою жилкою, партія 1012908 B-0FL4RMS BR 2014 - 6600 кг по 7,13 долларів США/кг та партія 1014076 B-0FL4RMS BR 2014 - 400 кг по 7,66 доларів США/кг на загальну суму 50122,00 доларів США;

11 поставка на підставі додатку № 11 до Контракту - партія 1012754 V-0SF2RMS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 9000 кг на загальну суму 65340,00 доларів США nf gfhnsz 1013865 V-0FI2RWS BR 2015 по 6,19 доларів США/кг, 9600 кг на загальну суму 59424,00 доларів США.

Відповідно п. 1.5 Контракту - ціна розуміється на умовах DDU склад Покупця в Прилуках.

Відповідно до п. 3.1 постачальник здійснює доставку на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках, визначених в «Інкотермс-2000», протягом строку дії Контракту.

Відповідно до п. 3.4 всі ризики, а саме, проте не обмежуючись цим, витрати, пошкодження товару переходять до покупця після прийняття товару на склад Покупця у відповідності з умовами DDU склад покупця.

Відповідно до п. 4.1 покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватися покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих продавцем.

Після прибуття кожної поставки на митну територію України позивач звернувся до Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту. Митна вартість кожної поставки була визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту (вартістю операції).

Одночасно з митною декларацією позивачем по кожній поставці товару були подані наступні документи: декларації митної вартості; зовнішньоекономічний контракт №/15-U від 10.12.2014 з додатками, що супроводжували поставку; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом; повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення оприбуткування товару та оплати за нього та надання інформації, що підтверджує оплату контрактної ціни за ідентичні товари, здійсненої раніше; ліцензію на виробництво тютюнових виробів № 508 від 21.03.2011; транспортні документи, що супроводжували поставку товару, такі як товарно-транспортні накладні, морські накладні, документи країни відправлення, тощо; інші додаткові документи, що супроводжували поставку товару: сертифікати якості та походження товару, екологічні декларації, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю, тощо.

Також позивачем, додатково до основних документів було подано прайс-лист продавця щодо цін на імпортований товар та експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 19.01.2015 №ПК-7 про підтвердження контрактних цін на тютюнову сировину.

Одержавши вказані вище документи, відповідач шляхом направлення електронних повідомлень, запропонував для визначення митним органом митної вартості за ціною договору (контракту) надати додаткові документи:

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, відповідно до п.6 ч.3 ст.53 Митного кодексу України;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, відповідно до п.8 ч.3 ст.53 Митного кодексу України (по поставкам 2, 5, 8).

На вказані повідомлення, позивачем були надані:

- пояснення щодо зазначення ціни виробника в наданих прайс-листах (по поставкам 1, 3, 4);

- копію листа постачальника щодо відсутності у продавця прайс-листів з цінами виробників товару;

- середню розрахункову вартість товарів при імпорті в Україну;

- специфікацію планової групи: копію листа продавця щодо деталізації індивідуальних характеристик маркування товару.

Після розгляду всіх отриманих документів, на виконання вимог п.2 ч.4 ст.54 Митного Кодексу України, шляхом направлення електронних повідомлень, відповідачем надана інформація про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана. Такими причинами зазначено:

- декларантом не надано на запит органу доходів і зборів додаткові документи;

- наявний у електронному вигляді прайс-лист наданий не виробников товару, а стороною зовнішньоекономічного договору. Також прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару;

- за даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою, перевірити документально відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим;

- наявна у електронному вигляді копія митної декларації країни відправлення містить не всю інформацію про товар та його вартість (по поставкам 7-11);

- наявний у електронному вигляді експертний висновок ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи джерела Інтернт ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості;

- надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог ч.9 ст.58 Митного Кодексу України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

У зв'язку з тим, що заявлена позивачем митна вартість товару не була визнана за основним методом, посадовими особами митного органу були прийняті рішення про коригування митної вартості з застосуванням резервного методу та відмовлено в митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю, а саме:

рішення про коригування митної вартості від 25.08.2015 №102040000/2015/000229/1; від 31.08.2015 №102040000/2015/000232/1; від 31.08.2015 №102040000/2015/000233/1; від 31.08.2015 №102040000/2015/000234/1; від 03.09.2015 №102040000/2015/000238/1; від 04.09.2015 №102040000/2015/000241/1; від 08.09.2015 №102040000/2015/000244/1; від 09.09.2015 №102040000/2015/000245/1; від 11.09.2015 №102040000/2015/000250/1; від 15.09.2015 №102040000/2015/000251/1; від 16.09.2015 №102040000/2015/000253/1.

Відповідач у своїх рішеннях (т.1 а.с. 58-59,76-77,98-99,118-119,122-123,156-157,170-171,186-187,202-203,222-223) зазначає причини здійснення коригування, а саме:

наявний у електронному виді лист-калькуляція наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору. Також даний прайс лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах, таких як декларація країни відправлення, інвойси, додатки до контракту та митній декларації. декларанту було запропоновано надати прайс лист від виробника товару. Декларант не надав даний документ. Наявна у електронному виді декларація відправника не містить всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки. Наявний у електронному виді експертний висновок від 19.01.2015 №ПК-7, ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить інформації щодо використаних джерел Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини,ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості. Надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч.9 ст.58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. отже, дані документи не можуть бути прийняті для підтвердження заявленої митної вартості.

За даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою особи. Відповідно до вимог ч.18 ст.58 Митного кодексу України, декларантом не показано, що митна вартість оцінюваних товарів є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією оцінюваними товарами:

1) вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних товарів (аналогічних) товарів для експорту в України;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст.62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням ст.63 цього Кодексу.

Відсутність даного порівняння робить не можливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Відповідно до ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 Митного кодексу України з декларантом проведено консультацію з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару, визначення основи вартості та обміну наявною у кожного з них ціновою інформацією щодо імпорту на митну територію України ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

За умови виконання переліку вимог, відповідно до п.3 ч.2 ст.55 МК України щодо наданих додаткових документів, заявлена декларантом митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів:

- експертний висновок не повинен базуватися тільки на інформації, яку зазначено в прайс-листі продавця, що в свою чергу взаємопов'язаний з покупцем. Експертний висновок повинен містити інформацію щодо ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України для можливості проведення порівняльного аналізу. Дана інформація повинна підлягати обчисленню, також у експертному висновку повинні бути вказані джерела отримання такої інформації

- показати, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному з критеріїв зазначеному в п.1-3 ч.18 ст.58 МК України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між пов'язаними особами.

При проведенні аналізу митних оформлень (тютюнової сировини) "необробленого тютюну типу Вірджинія, трубо вогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Бразилія", імпортованого на митну територію України встановлено, що рівень митної вартості становить 8,44 дол. США/кг, МД №102040000/2015/046208 від 24.07.2015. Митну вартість за вказаною митною декларацією не було оскаржено в судовому порядку.

Одночасно зазначено: основний метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості. Декларантом не показано, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному з критеріїв зазначеному в п.1-3 ч.18. ст.58 МК України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між пов'язаними особами.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюється за всіма ознаками ідентичних товарів:

а) фізичні характеристики;

б) якість та репутація на ринку;

в) країна виробництва;

г) виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів; якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

Відпровідно зазначено, що декларантом не надано на стадії проведення консультацій з органом доходів і зборів цінової інформації щодо імпорту на митну територію України ідентичних, подібних (аналогічних) товарів. У зв'язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при проведенні митної оцінки застосований шостий (резервний) метод.

При проведенні аналізу митних оформлень митних оформлень (тютюнової сировини) "необробленого тютюну типу Вірджинія, трубо вогневої сушки з відділеною середньою жилкою, країна походження Бразилія", імпортованого на митну територію України встановлено, що рівень митної вартості становить 8,44 дол. США/кг, МД №102040000/2015/046208 від 24.07.2015.

Також повідомлено, що декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Кодексу. Право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно глави 4 МКУ або до суду.

Одночасно Митним постом «Прилуки» Чернігівської митниці було складено картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№102040000/2015/05233; №102040000/2015/05236; №102040000/2015/05237;

№102040000/2015/05238; №102040000/2015/05242; №102040000/2015/05245;

№102040000/2015/05248; №102040000/2015/05249; №102040000/2015/05254;

№102040000/2015/05255; №102040000/2015/05257, якими було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів та у зв'язку з даними обставинами, позивачем були подані відповідні митні декларації:

По поставці 1 - № 102040000/2015/046476 від 07.09.2015;

По поставці 2 - № 102040000/2015/046432 від 01.09.2015;

По поставці 3 - № 102040000/2015/046459 від 03.09.2015;

По поставці 4 - № 102040000/2015/046461 від 03.09.2015;

По поставці 5 - № 102040000/2015/046470 від 04.09.2015;

По поставці 6 - № 102040000/2015/046497 від 09.09.2015;

По поставці 7 - № 102040000/2015/046496 від 08.09.2015;

По поставці 8 - № 102040000/2015/046501 від 09.09.2015;

По поставці 9 - № 102040000/2015/046528 від 11.09.2015;

По поставці 10 - № 102040000/2015/046545 від 15.09.2015;

По поставці 11 - № 102040000/2015/046553 від 16.09.2015.

При цьому, позивач не погоджується з рішеннями відповідача, вважає їх протиправними, прийнятими з порушенням, без достатніх правових підстав, а тому вбачає необхідним їх оскарження в судовому порядку.

Відтак, нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI (Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст.52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, ч.3 ст.53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Частиною 4 ст.58 МК України передбачено митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Частина 5 ст.58 МК України встановлює, що ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Аналізуючи вищевказані норми, суд зазначає, що розрахунком митної вартості товару є ціна, що підлягає сплаті за Контрактом.

Як вбачається із Контракту, поставка товару здійснювалась за правилами Інкотермс 2000, на умовах DDU, що передбачає наступне: продавець здійснює поставку покупцю товару без проведення його митного очищення для імпорту та без розвантаження з будь якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. При цьому, продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця.

Отже, за умовами Контракту, позивач сплачує продавцю товару лише ціну кожної партії, вказану в рахунках продавця, яка включає всі витрати, тобто складові митної вартості.

Крім того, DDU передбачає, що Продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення (п.а 3); зобов'язаний додатково до витрат, що випливають із статті а.3 "а", нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки (п.а6); зобов'язаний нести витрати, пов'язані з перевіркою товару (наприклад, перевіркою якості, розмірів, ваги, кількості). Продавець зобов'язаний за свій рахунок забезпечити пакування товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти обумовлений контрактом товар без упаковки), необхідне для поставки товару (п.а9).

Отже, відповідно до умов Контракту та застосовних умов поставки, всі витрати пов'язані з товаром, як то витрати на транспортування, пакування, вартість тари, послуги завантаження та витрати на доставку товару до складу позивача несе продавець товару. Позивач не несе жодних витрат при поставці даного товару, а тому відсутні підстави надання будь-яких додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, з поданих позивачем документів чітко вбачається, що витрати на транспортування та страхування товару здійснюються за рахунок продавця та вже включені в ціну товару, що підлягає сплаті позивачем як покупцем, а тому при розрахунку митної вартості товару такі витрати не додаються до встановленої ціни та не підлягають підтвердженню.

Отже, будь-які складові митної вартості, що повинен підтвердити позивач по спірним поставкам, обґрунтовано відсутні.

Положення ст.54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Натомість, ані в електронних повідомленнях, ані в оскаржуваних рішеннях не вказано, які саме відомості про митну вартість не зазначено та документально не підтверджено.

В електронних повідомленнях про витребування додаткових документів по поставкам 1-6, 8 відповідач зазначає, що в п.4 контракту "Умови оплати" та у відповідних розділах інвойсів виявлені розбіжності. Однак, відповідач, не уточнює, які саме розбіжності, що є необхідними для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, виявлено в поданих позивачем документах, та як ці розбіжності впривають на перевірку числових значень митної вартості. У всіх інвойсах, що супроводжували спірні поставки в графі "Умови оплати" зазначено: в кінці наступного місяця. Відповідно до п.4.1 контракту, покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватися покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунківу, наданих продавцем.

Тобто, контрактом передбачена можливість узгодження сторонами, на підставі наданих продавцем рахунків, інших умов поставки, ніж протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено. Крім того, такі розбіжності як здійснення розрахунків між контрагентами зовнішньоекономічних відносин в частині умов (строків) оплати вартості поставленого товару жодним чином не впливають на числові значення митної вартості чи її складові, а тому не можуть викликати сумніви, що перешкоджають прийняттю рішення про визнання заявленої митної вартості та бути значимими для правомірності витребування у позивача додаткових документів.

Суд також звертає увагу, що по поставкам 7, 9-11 відповідач, обґрунтовуючи витребування додаткових документів в електронних повідомленнях посилається лише на норму ст.54 Митного кодексу України, яка дає право органу доходів і зборів запитувати від декларанта додаткові документи та інші відомості без наявності будь-яких умов для цього. Але згідно з п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів має право письмово запитувати від декларанта додаткові документи лише у випадках, встановлених Митним кодексом України. Тобто таке право відповідача не є абсолютним, а виникає за наявності встановлених законом підстав.

Зазначені відповідачем зауваження до таких документів, як прайс-лист, експертний висновок, митні декларації країни відправлення не стосуються числових значень митної вартості, та щодо пов'язаності сторін зовнішньоекономічного контракту, не можуть свідчити про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.54, ч.1 ст.55 МК України, підставою відмови в митному оформленні за заявленою митною вартістю та її коригування є неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте, позивачем подано документи, що підтверджували фактичну ціну товару та обставини, за яких складові митної вартості не додаються у зв'язку з обґрунтованою відсутністю. Інші обставини, що зазначені відповідачем, не стосуються відсутності документів чи відомостей в поданих документах щодо числових значень митної вартості чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за товар.

Таким чином, при митному оформленні товарів по спірним поставкам, підстави для коригування митної вартості та відмови в митному оформленні, що встановлені п.2 ч.6 ст.54 МК України, як і інші підстави, виключний перелік яких визначено в ч.6 ст.54 МК України, були відсутні.

При цьому суд звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості в графі 33, як на причину здійснення коригування, відповідач посилається на додаткові документи.

Відповідно до положень ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів приймається органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, якщо виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частина 6 ст.54 МК України передбачає, що рішення про відмову в митному оформленні приймається у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст.53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з п.2 ч.2 ст.55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу; б) право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Слід зазначити, що митну вартість підтверджують саме основні документи, визначені в ч.2 ст.53 МК України, які містять відомості про ціну товару, та на підставі яких позивачем визначалась митна вартість. Тому, зауваження лише до додаткових документів, які не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не можуть бути правомірною підставою коригування митної вартості.

Виходячи з наведених норм, така підстава коригування митної вартості як зауваження до додатково поданих документів, а саме від 19.01.2015 №ПК-7, прайс-листа та митних декларацій країни відправлення що не стосуються відомостей про митну вартість, чинним законодавством не передбачена.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити на замовлення українських та іноземних підприємств експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (в тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Таким чином, Чернігівська регіональна торгово-промислова палата є спеціалізованою організацією, яка має встановлені законом повноваження проводити експертизи вартості товарів та складати про це висновки, а відтак аналіз висновку відповідачем є безпідставним.

Жодним нормативно-правовим актом України також не встановлено вимог до змісту та форми прайс-листа постачальника. Так само, порядок складання іноземними суб'єктами документів в іноземних державах та вимоги щодо форми та змісту таких документів визначаються законодавством відповідної іноземної держави. Подання прайс-листа продавцем за зовнішньоекономічним контрактом чи виробником товару покупцю товару не передбачено ані самим Контрактом, ані діючим законодавством України.

При цьому, повна назва товару, календарний рік виготовлення тютюнової сировини зазначені в основних документах - додатках до контракту та інвойсах. Ідентифікувати товар можливо за маркуванням товару (специфікацією планової групи), які вказано як в додатках до контракту і інвойсах, так і в прайс-листі. Кожна партія має індивідуальне маркування, у зв'язку з чим, відсутність в прайс-листі повної назви товару та календарного року виготовлення тютюнової сировини не впливає на ідентифікацію товару. Інформація щодо ступеню обробки тютюнової сировини закладена в номер маркування, про що відповідачу надавалась додаткова інформація. Зокрема, листами продавця, постачальник роз'яснив, яким чином розшифровується специфікація планової групи товарів.

Окрім того, відповідач у своїх рішеннях не зазначив, яким чином відсутність листа-калькуляції виробника товару впливає на правильність визначення митної вартості товару чи впливає на перевірку числових значень заявленої митної вартості на підставі вже наявних документів.

Підсумовуючи, слід зазначити, що прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є документом, що підтверджує митну вартість товару, і за наявності його у декларанта може прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості. Прайс-лист є документом довільної форми, що має додатково-інформаційний характер, а тому відповідач безпідставно посилається на неподання прайс-листа саме виробника та на неповноту відомостей поданого прайс-листа, обґрунтовуючи неможливість визначення митної вартості за ціною договору.

Враховуючи, що повний опис товару та одиниця виміру визначені в Контракті, інвойсах та наданому прайс-листі, що є достатнім для ідентифікації товару, висновок відповідача в даному випадку є безпідставним.

Одночасно, відповідач в рішеннях про коригування митної вартості посилається на неподання на запит відповідача каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару. Наголошуючи на факті неподання додаткових документів, відповідач, на думку суду, безпідставно не враховує, що позивачем були подані документи, що підтверджують відсутність у продавця прайс-листів виробників товару.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що обов'язок декларанта надати на вимогу митного органу прайс-лист виробника ставиться у залежність від наявності такого документу, а отже, обґрунтована відсутність додаткового документу не може бути правомірною підставою коригування митної вартості товарів.

Продавець в листі від 28.08.2015 зазначив, що товар накуповується компанією продавцем від зовнішніх та внутрішніх постачальників, які в свою чергу закуповують тютюнову сировину від фермерів. Враховуючи, що компанія продавець не обговорює ціни з тими, хто вирощує тютюн, тому відсутній прайс-лист, який би надав можливість встановити вартість товару від виробника. Зазначена інформація відповідачем врахована не була.

Також в рішеннях про коригування митної вартості, відповідач посилається на відсутність в митних деклараціях країни відправлення всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки.

З огляду на вказане, слід зауважити, що митна декларація країни відправлення товару, згідно діючого Митного кодексу України не є основним документом, що підтверджує чи визначає митну вартість товару та подається декларантом для підтвердження митної вартості за запитом митного органу лише за її наявності. Форма і зміст такого документу не встановлені законодавством України. Враховуючи, що такий документ складається експортером відповідно вимог іноземного права та перевіряється митним органом країни експорту, відсутність будь-яких відомостей у цьому документі не може бути підставою неможливості визначення митної вартості за ціною договору.

Крім того суд визнає обґрунтованим посилання представника позивача на лист директорату оподаткування та митного союзу Європейської Комісії від 27.03.2008 до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення, де наголошено, що вимога надання копії експортної вантажної митної декларації не відповідає міжнародним митним стандартам, сучасній практиці і може бути розглянута як торгівельний бар'єр.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зауваження митного органу до митних декларацій країни відправлення є також безпідставними.

Щодо доводів відповідача відносно пов'язаності продавця з покупцем, слід зазначити наступне.

Суд враховує, що відповідно до пунктів 12, 13 ст.58 МК України, той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. Крім того, за наявності таких обґрунтувань та підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість сумнівів, як передбачено ч.4 ст.53 МК України, орган доходів і зборів, мав витребувати у декларанта додаткові документи, передбачені цим пунктом для підтвердження чи спростування такого впливу.

Крім того, п.15 зазначеної статті встановлено, що декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Докази, які б підтверджували вчинення вказаних вище дій, відповідачем суду не надано, як і не надано доказів та письмових обґрунтувань щодо впливу пов'язаності на ціну товару.

Як зазначено в п.п. "а" п.2 статті 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, під час визначення того, чи є контрактна вартість прийнятною, те, що покупець і продавець пов'язані між собою, само по собі не є підставою вважати контрактну вартість неприйнятною. У такому разі повинні бути вивчені обставини навколо продажу й контрактну вартість повинно бути прийнято за умови, що ці відносини не вплинули на ціну. Якщо з урахуванням інформації, наданої імпортером або отриманої іншим чином, митна адміністрація має підстави вважати, що відносини вплинули на ціну, вона повинна повідомити свої аргументи імпортеру та надти можливість для обґрунтованої відповіді. Якщо імпортер того вимагає, це повідомлення аргументів повинно бути надано в письмовому вигляді.

Тобто, якщо покупець і продавець пов'язані між собою, то повинні бути вивчені обставини навколо продажу, а контрактна вартість приймається як митна вартість за умови, що ці відносини не вплинули на ціну. Не передбачається вивчення обставин у всіх випадках, коли продавець і покупець пов'язані між собою. Таке вивчення буде вимагатися тільки тоді, коли існують сумніви стосовно прийнятності ціни. Якщо митна адміністрація не має сумнівів стосовно прийнятності ціни, вона має бути прийнята без запиту подальшої інформації від імпортера.

Якщо митна адміністрація не в змозі прийняти контрактної вартості без подальшого запиту, вона повинна надати імпортеру можливість надати таку додаткову детальну інформацію, яка може бути необхідною длч того щоб вивчити обставини навколо продажу. У цьому випадку митна адміністрація повинна бути готовою до вивчення відповідних аспектів операції, зокрема спосіб, у який продавець і покупець організують свої торгівельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну. Якщо можна показати, що покупець і продавець, хоча вони пов'язані між собою відповідно до положень ст.15, здійснюють покупки і продаж один одному так, як ніби вони не були пов'язані, це підтвердить, що відносини не вплинули на ціну.

Як передбачено ч.14 ст.58 МК України, у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Частинами 18-20 ст.58 Митного кодексу України, на які посилається відповідач, передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що митна вартість оцінюваних товарів є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією оцінюваними товарами:

1) вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних товарів (аналогічних) товарів для експорту в України;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст.62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням ст.63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у ч.10 цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою. Порівняння з вартістю операцій, зазначених у п.1-3 ч.18 ст.58 Митного кодексу України, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

Виходячи із сукупного аналізу викладених положень, зазначаючи про те, що порівняння здійснюється лише за ініціативою декларанта, законодавець передбачив, що отримана для порівняння інформація, яка може бути як наявна у органу доходів і зборів так і подана декларантом, може використовуватися митним органом лише за згодою декларанта. Тобто дотримується принцип, що посадова особа органу доходів і зборів не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є резидентом, надавати для вивчення або дозволяти доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчисленої вартості (ч.2 ст.63 Митного кодексу України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в спірних рішеннях безпідставно зазначає про неможливість застосування першого методу, у зв'язку з відсутністю наданої декларантом інформації для проведення порівнянь відповідно до ч.18 ст.58 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не зазначено та не доведено, які саме складові митної вартості були відсутні. Факти, викладені відповідачем як підстави для коригування митної вартості не ґрунтуються на положеннях закону, не стосуються числових значень митної вартості, які повинні перевірятись митним органом та крім того, не є беззаперечною підставою для відмови в митному оформленні за основним методом визначення митної вартості.

Частинами 10-12 ст.264 Митного кодексу України передбачено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта. Орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частин 1- 4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст.63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норми свідчить, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов'язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право витребувати додаткові документи у декларанта лише за умови, якщо вже надані документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що надавались позивачем митному органу, суд доходить висновку, що такі у сукупності чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Окрім цього суд прийшов до висновку, що відповідач порушив ст.55 Митного кодексу України, не навівши у рішеннях про коригування, які складові митної вартості товару позивачем не вказані, і яким чином вони впливають на неможливість визначення правильності заявленої митної вартості, з урахуванням умов поставок товару за контрактом.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що в даній справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об'єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів.

При цьому, відповідач не дотримався встановленої законом процедури перевірки відсутності впливу пов'язаності на ціну товарів та на стадії митного оформлення не надав позивачу письмових обґрунтувань щодо сумнівів про наявність впливу, чим позбавив декларанта права доказу та належного реагування.

Тому в даному випадку відповідач помилково прийшов до висновку, що неподання позивачем додаткової інформації для здійснення порівнянь в рамках ч.18 ст.58 Митного кодексу України є обгрунтованою підставою коригування митної вартості.

Згідно ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, з вказаних норм вбачається, що сам по собі факт пов'язаності продавця з покупцем не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості, якщо взаємозв'язок не вплинув на ціну.

Судом також встановлено, що підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях поданих позивачем, стала цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС). Враховуючи те, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості і відповідно не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його вартості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Чернігівською митницею протиправно надано перевагу шостому (резервному) методу визначення митної вартості товару замість основного методу, за ціною визначеною в договорі, визначення митної вартості товару.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості за ціною Контракту, а відтак, і правомірності відмови у прийнятті митних декларацій позивача та у митному оформленні (випуску) товарів за заявленою останнім митною вартістю, а також спірних рішень про коригування митної вартості товарів.

Аналіз наведених норм, за врахування ч.2 ст.58 МК України, дає підстави важати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Крім того, суд розцінює електронне повідомлення відповідача як інформаційне повідомлення, яке в свою чергу також не може бути визнане проведеною електронною консультацією, оскільки цим повідомленням тільки доводиться інформація про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана. А отже, посилання в рішеннях на проведення консультації є неправомірним, що в свою чергу також доводить неправомірність оскаржених рішень.

На підставі наведеного, суд визнав, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд критично ставиться до позиції відповідача, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять усіх складових митної вартості та декларантом заявлено неповні, недостовірні чи невірно визначені відомості саме про митну вартість товару, тобто ціну товару. Посилання відповідача на розбіжності виявлені в зовнішньоекономічному договорі (контракті) та інвойсах суд також до уваги не бере, оскільки виявлені розбіжності, а саме строки оплати за поставлений товар, жодним чином не впливають на перевірку цифрових значень митної вартості. При цьому суд повторно вказує на помилковість міркувань відповідача щодо розбіжностей розрахунку митної вартості, оскільки фрахт вже включено в ціну товару. А додатковими доказами мали б бути підтверджені інші складові витрат, які сумуються до ціни контракту, якщо такі витрати поніс покупець. Відповідно, оскільки таких витрат позивач не поніс, тому формуванні іншої митної вартості, ніж заявлено позивачем, - є протиправним.

Тому, враховуючи той факт, що для митного оформлення товару позивач надав Митному посту «Прилуки» належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору, а документи не містять розбіжностей та свідчать, що наведені у них дані піддаються обчисленню, суд вважає, що Митним постом «Прилуки» прийнято рішення та оформлено картки відмови за не обґрунтованих підстав. Відповідно митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України. В порушення зазначеної норми, спірні рішення не містять обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості товарів, тобто складових, які включені до такої вартості), джерел, що використовувались при її визначенні, не враховують, що кожна партія товару, імпортованого позивачем, має вартість, визначену та обґрунтовану продавцем товару.

Зазначена позиція відповідає практиці Верховного Суду України, що викладена у постанові від 31.03.2015 у справі №21-53а15.

Враховуючи, що декларантом під час проведення митного контролю, одночасно з поданням митних декларацій, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам ч.2 ст.53 Митного кодексу України та чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товарів та підтверджують ціну товарів, вказану в контракті, суд, керуючись ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, оскільки винесенні без врахування всіх обставин, за відсутності підстав для відмови в прийнятті митної декларації та підстав вважати, що митна вартість товару визначена ПрАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» з порушенням вимог митного законодавства, тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасуванн рішень та карток відмови підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:

від 25.08.2015 №102040000/2015/000229/1; від 31.08.2015 №102040000/2015/000232/1;

від 31.08.2015 №102040000/2015/000233/1; від 31.08.2015 №102040000/2015/000234/1;

від 03.09.2015 №102040000/2015/000238/1; від 04.09.2015 №102040000/2015/000241/1;

від 08.09.2015 №102040000/2015/000244/1; від 09.09.2015 №102040000/2015/000245/1;

від 11.09.2015 №102040000/2015/000250/1; від 15.09.2015 №102040000/2015/000251/1;

від 16.09.2015 №102040000/2015/000253/1.

Скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

№102040000/2015/05233; №102040000/2015/05236; №102040000/2015/05237;

№102040000/2015/05238; №102040000/2015/05242; №102040000/2015/05245;

№102040000/2015/05248; №102040000/2015/05249; №102040000/2015/05254;

№102040000/2015/05255; №102040000/2015/05257.

Стягнути з Чернігівської митниці ДФС (проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, ) на користь Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т.- Прилуки" (вул. Незалежності,21, м.Прилуки, Чернігівська область, код 14333202) 30 316,00 грн. (тридцять тисяч триста шістнадцять гривень) судових витрат.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк