Справа № 819/3444/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 876/1081/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2015 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 17.09.2015 року №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 501,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не обліковано у встановленому порядку товарів на суму 250 грн., а саме: пиво 10 л вартістю 9 грн. за 1 літр, на суму 90 грн.; чіпси «Люкс», вартістю 10 грн., 9 упаковок, на суму 90 грн.; напій «Пепсі-Колах, вартістю 10 грн., 7 пляшок, на суму 70 грн., а також реалізовано алкогольний напій «пиво розливне «Микулинецьке» один бокал місткістю 0,5 л по ціні 9,0 грн. без проведення розрахункових операцій через РРО з роздрукуванням розрахункових документів. Тому відповідачем правомірно було застосовано до суб'єкта господарювання штрафні (фінансові) санкції податковим повідомленням-рішення від 17.09.2015 року №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що санкція, встановлена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», передбачає застосування до суб'єктів господарювання, які здійснюють реалізацію товарів, що не обліковані в установленому законом порядку фінансових санкцій у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації або зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таким чином, щоб накласти на суб'єкта підприємницької діяльності штрафні санкції у відповідності до вимог ст.20 Закону необхідна реалізація або намір реалізації не облікованих товарів.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції в оспорюваній постанові не встановлено факту реалізації знайдених необлікованих товарів, тобто товари які були виявленні в приміщенні кафе, та які працівники ДФС вважали необлікованими, зберігались в кафе для власного споживання апелянтом.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суд від 21.01.2016 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Козівської ОДП про скасування рішення про застосування фінансових санкцій на суму 17 000 грн.

Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про правомірність накладення на апелянта штрафних санкцій в сумі 500 грн. у відповідності до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1, 2, ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що працівниками податкової служби, на підставі направлень на проведення перевірки від 31.08.2015 року № 618/22-07 та № 620/22-07, проведено перевірку господарської одиниці - кафе, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 щодо дотримання суб'єктом господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 02.09.2015 року №000200, з якого видно, що відповідачем встановлено порушення зі сторони позивача: п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягало у виявленні в приміщенні кафе не облікованих у встановленому порядку товарів на суму 250 грн., а саме: пиво 10 л вартістю 9 грн. за 1 літр, на суму 90 грн.; чіпси «Люкс», вартістю 10 грн., 9 упаковок, на суму 90 грн.; напій «Пепсі-Колах, вартістю 10 грн., 7 пляшок, на суму 70 грн.; п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягало реалізації позивачем алкогольного напою «пиво розливне «Микулинецьке» один бокал місткістю 0,5 л по ціні 9,0 грн. без проведення розрахункових операцій через РРО з роздрукуванням розрахункових документів.

На підставі акту перевірки Козівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2015 року №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 501,00 грн., з яких: 500 грн. відповідно до ст. 20 Закону № 265/95-ВР та 1 грн. відповідно до п.1.ст 17 Закону № 265/95-ВР.

У відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів, (наданих послуг).

Пунктом 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спеціальний закон, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язує суб'єктів господарювання вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Пунктом 177.10 ст.177 ПК України передбачено, що фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форму Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення затверджено наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1025 «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що спеціальний закон, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язує суб'єктів господарювання вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з Акта перевірки, на момент проведення перевірки апелянтом не було надано податковому органу доказів ведення обліку товарів, були відсутні прихідні накладні на товар, що в свою чергу не дало можливості перевірити порядок ведення позивачем обліку товарів, а також здійснення продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку. Перевірка проводилась в присутності ФОП ОСОБА_1 Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого Порядку ведення бухгалтерського обліку.

Таким чином, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів в розмірі 500 грн. (250 грн.*2).

Пунктами 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Встановлено, що під час перевірки в кафе, в якому ФОП ОСОБА_1 провадить господарську діяльність, здійснено контрольну закупку одного бокалу пива розливного «Микулинецьке» міскістю 0,5 л по ціні 9,0 грн. без застосування позивачем реєстраторів розрахункових операцій.

Згідно вимог п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції за вчинене вперше протягом року порушення у розмірі 1 гривні.

Отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкцій за вказані порушення п.п.1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 1 грн.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення від 17.09.2015 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 501,00 грн. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, ст.ст.198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року у справі №819/3444/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник