Справа № 809/1650/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016р. Справа № 876/6582/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): Бандури А.М.,

відповідача у справі: Блаженко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі №809/1650/15

за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника"

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015р. позивач: Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прострочену заборгованість по неповернутих страхових коштах в сумі 10897,56грн., штраф в розмірі 10 відсотків в сумі 1089,76грн., пеню в сумі 1330,59грн., а всього 13317,91грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, в порушення п.4.4.14 Договору про часткове фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №3-СП від 08.01.2014р., укладеного на підставі ст.48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", не забезпечив повернення 10897,56грн. невикористаних коштів Фонду на кінець звітного 2014 року, не сплатив штраф та пеню, що підлягає нарахуванню у відповідності до пункту 5.2 вказаного договору.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі №809/1650/15 в задоволенні адміністративного позову Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Договір №3-СП від 08.01.2014р. було укладено безпосередньо з відповідачем, права і обов'язки якого за цим договором містяться на двох сторінках тексту, зокрема, відповідач, за вимогами п.п.4.4.14, 4.4.18 вказаного Договору, зобов'язаний вжити заходи щодо повернення СП "Здоров'я" невикористаних коштів в кінці звітного року, а у випадку ліквідації останнього - сам повернути кошти. Зазначені зобов'язання не виконано, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

24.07.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому відповідач у справі зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим на основі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін. Заперечення на апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач не несе обов'язку повернути кошти, а для виконання свого обов'язку забезпечити повернення вказаних коштів вжив всіх необхідних та можливих дій, оскільки невикористані кошти Фонду знаходяться на рахунку в Акціонерному товаристві "Брокбізнесбанк", куди вони були перераховані позивачем, однак, внаслідок прийняття Правлінням Національного банку України постанови за №10 від 28.02.2014р. "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних", всі кошти, що знаходилися на рахунку Санаторію-профілакторію "Здоров'я" Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника", відкритому у вказаній банківській установі, заблоковані. Згідно з повідомленням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вимоги про повернення коштів позивача акцептовані та будуть задовольнятися в 7 чергу. Відповідач не мав можливості вчинити будь-яких інших дій, наслідком яких могло бути повернення коштів позивачу, можливості розпоряджатися такими коштами у відповідача також не було, оскільки останній не був їх розпорядником.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 04.04.2016р. з'явився представник апелянта (позивача у справі): Бандура А.М., який доводи, викладені в апеляційній скарзі та адміністративному позові, підтримав у повному обсязі, просив апеляційну скаргу задоволити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі №809/1650/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача у справі: Блаженко Т.В. проти доводів апеляційної скарги заперечила, підтримала доводи, викладені в запереченні на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у 2014р. в складі відповідача функціонував санаторій-профілакторій "Здоров'я" Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" (далі - Санаторій-профілакторій "Здоров'я"), який був відокремленим структурним підрозділом університету без статусу юридичної особи, мав рахунок в установі банку для здійснення банківських операцій по коштах фонду, круглу печатку зі своєю назвою і штам. Санаторій-профілакторій "Здоров'я" відносився до лікувально-профілактичних закладів санаторно-курортного типу, основною функцією якого було надання послуг, пов'язаних із санаторно-курортним лікуванням та оздоровленням студентів (а.с.25-31).

Відповідно до наказів відповідача за №11 від 16.01.2015р., №11-к від 17.01.2015р. та №88 від 18.02.2015р. Санаторій-профілакторій "Здоров'я" ліквідовано з 20.02.2015р. (а.с.114-119).

08.01.2014р. між позивачем, санаторієм-профілакторієм "Здоров'я" Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" та відповідачем укладено Договір про часткове фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №3-СП (далі - Договір 3-СП) (а.с.17-23).

Предметом укладеного Договору 3-СП є здійснення часткового фінансування позивачем за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності Санаторію-профілакторію "Здоров'я", який є відокремленим структурним підрозділом відповідача.

Умовами договору визначено обов'язки сторін, серед яких пунктом 4.2.1 позивач зобов'язався здійснювати часткове фінансування санаторію-профілакторію у порядку та на умовах, визначених вказаним договором та нормативними документами Фонду, пунктом 4.4.14 відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити повернення на рахунок позивача не використані за звітний рік кошти Фонду не пізніше останнього дня звітного року.

У 2014р. позивачем здійснено фінансування Санаторію-профілакторію "Здоров'я" в розмірі 876994,16грн., з яких 10897,56грн. на кінець звітного періоду 2014р. є невикористаними (а.с.9-10).

Відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій, утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл, дитячих оздоровчих таборів і позашкільного обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків в порядку, визначеному правлінням Фонду.

Умови часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" визначає Порядок часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затверджений постановою Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за №16 від 25.02.2009р.

Відповідно до вимог п.4.4 розділу IV вказаного Порядку, не використані за звітний рік кошти Фонду повертаються санаторієм-профілакторієм на рахунок виконавчої дирекції відділення Фонду не пізніше останнього дня звітного року.

Виходячи з положень вищевказаних нормативних актів та Договору 3-СП, суд першої інстанції вірно зазначив, що Санаторій-профілакторій "Здоров'я" був зобов'язаний здійснити повернення позивачу 10897,56грн. невикористаних в 2014р. коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Крім того, абз.2 п.2.2 розділу ІІ вказаного Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за №16 від 25.02.2009р., умовою часткового фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду визначено обов'язок санаторію-профілакторію мати поточний рахунок, відкритий власником в установі банку через цей відокремлений підрозділ, або спеціальний реєстраційний рахунок, відкритий в органі Державної казначейської служби України для надходження та здійснення витрат за коштами Фонду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем перерахування коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності для здійснення часткового фінансування Санаторію-профілакторію "Здоров'я" проводилося на відкритий Санаторієм-профілакторієм "Здоров'я" розрахунковий рахунок 5001 в Публічному акціонерному товаристві "Брокбізнесбанк".

Постановою Правління Національного банку України за №107 від 28.02.2014р. віднесено акціонерне товариство «Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних.

28.02.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рішенням №9 запроваджено тимчасову адміністрацію вказаного банку, під час якої у відповідності до ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Санаторій-профілакторій "Здоров'я" на виконання своїх зобов'язань щодо повернення коштів, а відповідач на виконання своїх зобов'язань щодо забезпечення повернення невикористаних коштів зверталися до банківської установ, та рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №226/14 від 16.10.2014р. грошові вимоги до банку акцептовані у сумі 11226,78грн. та віднесені до 7 черги кредиторів (а.с.55-62, 105-106).

Враховуючи вказані обставини, а саме неможливість виконання відповідачем своїх обов'язків, визначених п.4.4.14 Договору 3-СП щодо забезпечення повернення на рахунок позивача не використаних за звітний 2014 рік коштів Фонду, внаслідок вжиття заходів урядів і урядових органів, розпоряджень державно-адміністративних органів, тобто виникнення обставин, що знаходяться поза контролем волі сторін Договору 3-СП, що роблять виконання умов вказаного пункту Договору неможливим, і яким сторона відповідача не могла запобігти розумним способом, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду, констатує наявність форс-мажорних обставин, передбачених п.6.2 Договору 3-СП, що виключають настання відповідальності відповідача за невиконання своїх обов'язків згідно Договору 3-СП.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не відмовляється від виконання свого обов'язку здійснити забезпечення повернення на рахунок позивача не використаних за звітний 2014 рік коштів Фонду після надходження цих коштів із заблокованого розрахункового рахунку в ПАТ "Брокбізнесбанк".

Крім цього, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що наявність у відповідача передбаченого п.4.4.14 Договору 3-СП обов'язку забезпечити повернення коштів не є тотожна обов'язку здійснити таке повернення, оскільки відповідач не був розпорядником коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх не отримував.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.9 КАС України передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі №809/1650/15 за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного вищого навчального закладу "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. у справі №809/1650/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 08.04.2016р.