Справа № 820/12100/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 квітня 2016 р. № 820/12100/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю:

представника позивача - Лізогуба Р.Ю.,

представника відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСК-ФЛЕКС" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАСК-ФЛЕКС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23.12.2015 року, прийняте ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ХАСК-ФЛЕКС" (акт перевірки № 1725/20-30-22-03/33066880 від 16.12.2015 року) у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки від 16.12.2015 року № 1725/20-30-22-03/33066880, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ "ХАСК-ФЛЕКС" виходять виключно з мотивів наявності у відношенні його контрагента - ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" податкової інформації іншого контролюючого органу, в якій зазначено про маніпулювання вказаним платником податків даними податкової звітності з метою надання податкової вигоди третім особам. Інших доказів та доводів щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту не надано, через що платник вважає посилання на зазначену податкову інформацію є таким, що суперечить чинному законодавству. Вважав, що позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Юсупової М.С. до суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено, ряд порушень позивачем норм ПК України, у зв'язку з чим відносно нього 23.12.2015 року винесено податкове повідомлення - рішення № . Незаконність формування позивачем податкового кредиту обумовлював тим, що підприємством було задекларовано податкових зобов'язань на суму 1460702 грн., які було зменшено на суму 1216106 грн. відповідним розрахунком коригування сум ПДВ, проте покупцями контрагента позивача - ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС", дане коригування відображено не було, що свідчить про завищення ними податкового кредиту.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання, було замінено відповідача - Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, його процесуальним правонаступником - Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Представник позивача Лізогуб Р.Ю., у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях ( а.с.118-119).

Представник відповідача Шляхта В.В. у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАСК-ФЛЕКС" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 33066880 , перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами по справі ( а.с. 67-70). Позивач є виробником пакувальної продукції широкого асортименту.

Посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ХАСК-ФЛЕКС" ( ), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" ( ) за червень 2015 року.

За результатами перевірки складений акт від 16.12.2015 року № 1725/20-30-22-03/33066880 ( а.с.10-27), яким встановлено порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.201 ПК України - завищено позивачем суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у червні 2015 року на суму 55149 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, контролюючим органом відносно позивача винесено податкове повідомлення - рішення від 23.12.2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 82723,50 грн., у т.ч. за основним платежем - 55149,00 грн., за штрафними ( фінансовими) санкціями ( штрафами) - 27574,50 грн. ( а.с. 8).

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та, як наслідок, прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення - рішення, стала податкова інформація ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2015 року № 1132/26-59-22-12/38621164 відносно контрагента позивача - ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" ( ) з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами - покупцями та контрагентами - постачальниками за червень 2015 року, операцій з придбання та реалізації товарів ( робіт, послуг), яка свідчить про маніпулювання даними податкової звітності для надання податкової вигоди третім особам ( а.с. 107-112).

Таким чином, відповідач дійшов висновку про зайве включення позивачем сум від'ємного значення у розмірі 55149,00 грн. у червні 2015 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, по операціям з ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС".

Перевіряючи висновки перевірки та прийняте за їх наслідками спірне податкове повідомлення - рішення, на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Між ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" ( постачальник) та ТОВ "ХАСК-ФЛЕКС" ( покупець) 01.07.2014 року укладено договір поставки № 6Х ( а.с.33-37).

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 договору постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця суперконцентрати та добавки ( товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити грошову вартість товару. Кількість, комплектність, асортимент, одиниці виміру, ціна за одиницю товару обмовляється Сторонами у Специфікації на кожну партію товару, що є невід'ємною частиною цього договору.

Матеріали справи згідно вказаного договору містять податкові накладні, подані в електронному вигляді та зареєстровані в ЄРПН: № 1759 від 10.06.2015 року на суму 116730,00 грн., у т.ч. ПДВ 19455,00 грн; № 1798 від 12.06.2015 року на суму 18945,00 грн., у т.ч. ПДВ 3157,50 грн; № 1799 від 12.06.2015 року на суму 56835,00 грн., у т.ч. ПДВ 9472,50 грн; № 1955 від 25.06.2015 року на суму 138384,00 грн., у т.ч. ПДВ 23064,00 грн. ( а.с. 87-95), видаткові накладні № ПС-0001761 від 10.06.2015 року, № ПС-0001800 від 12.06.2015 року, № ПС - 0001801 від 12.06.2015 року, № ПС-0001953 від 26.06.2015 року ( а.с. 38, 41,44, 47).

Згідно з п. 4.3 Договору поставки, поставка товару здійснюється узгодженими партіями автотранспортом на умовах поставки, які узгоджуються Сторонами в Специфікації на кожну поставку товару та визначаються згідно з ІНКОТЕРМС - 2010.

Специфікаціями від 09.06.2015 року, від 12.09.2015 року, від 12.09.2015 року та від 26.09.2015 року, які є невід'ємною частиною договору поставки, передбачено поставку на умовах СРТ, тобто до вказаного місця поставки за рахунок продавця ( а.с.40, 43, 46, 49).

Факт поставки підтверджено товарно - транспортними накладними № ПС-0001761 від 10.06.2015 року, № ПС - 0001801 від 12.06.2015 року, № ПС-0001953 від 26.06.2015 року - перевізник ФОП ОСОБА_1, № 2 - перевізник служба доставки «Нова пошта» ( а.с. 39, 42, 45, 48).

Для отримання товару від постачальника, було складено довіреність на отримання ТМЦ, яка зареєстрована в журналі обліку довіреностей ТОВ "ХАСК-ФЛЕКС" ( а.с.58).

Позивач виконав умови договору та на підставі рахунку - фактури № ПС-0001668 від 09.06.2015 року сплатив вартість поставлених ТМЦ у безготівковій формі, що вбачається з виписок по особовому рахунку позивача ( а.с.59-62).

Судом встановлено, що поставлений ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" товар було прийнято позивачем та оприбутковано на складі - Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Технологічна, буд. 5, який позивач орендує у ТОВ «ХАСК ХОЛДИНГ» ( а.с. 30-32), що відображено в бухгалтерській проводці по дебіту 201 рахунку ( матеріали). Після використання ТМЦ в процесі виготовлення пакувальної продукції, матеріал списано з 201 рахунку в собівартість пакувальної продукції. Даний рух вбачається з наданих позивачем суду відомостях по партіях товарів на складі позивача ( бухгалтерській облік) за період з 10.06.2015 року по 31.07.2015 року ( а.с. 63-66).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що під час виробництва пакувальної продукції, позивачем використовується безліч матеріалів - антистатик, концентрати, процесингова добавка для поліпропілену, поліетилен, плівка, фарба, друкарські вали, клей, розчинники тощо. При цьому одним з постачальників антистатику та процесингової добавки для поліпропілену є ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" з яким і було укладено договір поставки, в рамках якого перевірялись взаємовідносини зокрема за червень 2015 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що податкові накладні № 1759 від 10.06.2015 року на суму 116730,00 грн., у т.ч. ПДВ 19455,00 грн; № 1798 від 12.06.2015 року на суму 18945,00 грн., у т.ч. ПДВ 3157,50 грн; № 1799 від 12.06.2015 року на суму 56835,00 грн., у т.ч. ПДВ 9472,50 грн; № 1955 від 25.06.2015 року на суму 138384,00 грн., у т.ч. ПДВ 23064,00 грн. зареєстровані в ЄРПН.

З приводу факту подальшої реалізації продукції, виготовленої позивачем з сировини, яка поставлена ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" представник позивача у судовому засіданні пояснив, що така продукція, виготовляється з різних складових, які позивач купує у великого кола контрагентів- постачальників, а не тільки у ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" тому, враховуючи спеціалізований технологічний цикл, різноманітність готової продукції та великий обсяг контрагентів, яким продає свою готову продукцію позивач, неможливо виділити список підприємств, кому позивач реалізував товар, виготовлений саме з ТМЦ, придбаних у ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС".

На підтвердження зазначеного позивач надав суду копії технологічних карт ( а.с. 129-130).

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи паспорти якості на концентрати та сертифікати якості виготовляємої продукції, висновок СЕС на продукцію, чим обґрунтовував економічну доцільність укладеної угоди та підтверджував реальні наслідки, які настали після її укладення, як то - виготовлення продукції.

Податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2015 р., згідно зареєстрованих і отриманих податкових накладних, становив 6309369,00 грн., до складу якого були включені податкові накладні ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" на суму 55149,00 грн. ( а.с. 51-57).

Тобто, проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, а тому у перевіряємому періоді позивачем було правомірно сформовано податковий кредит по операціям з ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС".

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо- безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" , або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення) спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено.

Суд зауважує, що в акті перевірки по операціях з ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" відповідач дійшов висновку про неправомірність формування податкового кредиту - зайвого включення суми у розмірі 55149,00 грн. у червні 2015 року виключно з наявності податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.10.2015 року № 1132/26-59-22-12/38621164 відносно контрагента позивача - ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" ( ) з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами - покупцями та контрагентами - постачальниками за червень 2015 року, операцій з придбання та реалізації товарів ( робіт, послуг), яка свідчить про маніпулювання даними податкової звітності для надання податкової вигоди третім особам, а також той факт, що підприємством було задекларовано податкових зобов'язань на суму 1460702 грн., які було зменшено на суму 1216106 грн. відповідним розрахунком коригування сум ПДВ, проте покупцями контрагента позивача - ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС", дане коригування відображено не було, що свідчить про завищення ними податкового кредиту.

З цього приводу суд зазначає, що з наявного в матеріалах справи довідки вбачається, що ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" не звертався до позивача та не надавав розрахунок коригування сум ПДВ для реєстрації в електронному ( іншому вигляді), повернення позивачем всієї або частини партії товару контрагенту або повернення останнім позивачу сплачених коштів не було ( а.с.120).

Також суд зауважує, що Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи, в силу приписів ст. 61 Конституції України. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, суд зазначає про наявність у позивача - матеріально - технічних ресурсів, персоналу, для здійснення діяльності з виробництва пакувальної продукції, у тому числі з сировини, яка була придбана у ТОВ "ПЛАСТИК СЕРВІС" у перевіряємому періоді ( а.с. 121-123).

Суд не бере до уваги заперечення відповідача у тому числі з приводу факту ненадання до перевірки специфікацій, замовлень покупця, паспортів якості на придбаний товар, рахунок на партію товару, висновок СМЕ експертизи, довіреностей на отримання товару тощо, оскільки такі документи не витренувались контролюючим органом, тому до перевірки був наданий пакет документів виключно на вимогу відповідача ( а.с. 28-29).

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила обрахування розміру податкового кредиту з податку на додану вартість у регламентовані п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, яким передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент складення податкових накладних) встановлюють, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця. ри здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договору та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти правильності оформлення всіх податкових накладних, які виписувалися контрагентами позивача та на підставі яких позивач скористався правом на формування податкового кредиту.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за названим договором поставки іншого результату, ніж отримання товару.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2015 року винесене Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області необґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСК-ФЛЕКС" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.12.2015 року № .

Стягнути з Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАСК-ФЛЕКС" (, 61058, м. Харків, вул. Культури, 9) судові витрати у розмірі 1240,85 грн. ( одна тисяча двісті сорок гривень 85 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.