Справа № 2а-9539/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 серпня 2011 р.р. 2а-9539/11/1370

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Хома О.П., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Верховного Суду України в особі голови суду ОСОБА_2 про бездіяльність,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить відшкодувати за рахунок держави 30 мільйонів євро, або рівноцінну суму в гривнях з Верховного Суду України та 60 мільйонів євро, або рівноцінну суму в гривнях з Державного ощадного банку України в особі Львівського міського відділення банку № 6319.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує бездіяльністю Верховного Суду України в особі голови суду ОСОБА_2 щодо розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 від 07 травня 2011 року на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18.04.2011 року про повернення апеляційної скарги позивача на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного ощадного банку України в особі Львівського міського відділення банку № 6319 про повернення вкладу.

Тобто, вимога про стягнення коштів обумовлена процесуальною діяльністю Верховного Суду України.

Юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відповідно до п. 1 ч. 2 поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення

Відповідно до ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Однією із конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Законність процесуальних дій і актів суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів»суди і судді при вирішенні питань підвідомчості судам спорів, порушення та відкриття справ, підготовці справ до розгляду, розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом справи.

Отже, до суду не може бути предявлено позову за процесуальні дії чи бездіяльність, вчиненні судами та суддями при здійсненні правосуддя.

Відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки даний спір не є публічно-правовим спором, то з урахуванням положень ч. 2 ст. 21 КАС України, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства вимога про стягнення коштів.

Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, про що постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до ч. 6 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Однак, з урахуванням положень пункту 1 статті 3 та частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю, що заявлений позивачем позов не підлягає розгляду як в порядку адміністративного, так і будь-якого іншого виду судочинства.

Керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України в особі голови суду ОСОБА_2 про бездіяльність.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів після подачі заяви на апеляційне оскарження, яка подається протягом пяти днів з дня одержання ухвали, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Хома О.П.