Справа № 804/9546/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 р. Справа № 804/9546/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до відповідача-1 Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області в місті Полтава, відповідача-2 Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібна Юлія Анатоліївна, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до відповідача-1 Головного управління державної казначейської служби України у Полтавській області в місті Полтава, відповідача-2 Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібна Юлія Анатоліївна, ОСОБА_3 в якому позивач, з урахуванням змін до позовних вимог, просить:
визнати протиправними та незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині складання та направлення до виконання двох платіжних вимог №622 (на суму 605610,31грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3.) та №623 (на суму 605312,35 грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3 та по справі 545/5029/13-ц від 06.05.2014 про стягнення на користь ОСОБА_4 та по справ 2/534/3815 від 23.03.2015 на користь держави) та фактичного списання суми коштів у подвійному розмірі з ПАТ КБ "ПриватБанк" м.Дніпропетровськ в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП 41884964.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачами в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» стягнув заборгованість в подвійному розмірі.
Відповідач-2 надав заперечення в яких зазначив, що при вчинені оскаржуваних дій ним не було порушено норм Закону України «Про виконавче провадження», а помилки вчинені під час вчинення виконавчих дій усунено.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимог підтримав, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
На виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області) у зведеному виконавчому провадженні ВП №44446840 перебувають об'єднані наступні виконавчі провадження: ВП №41884964 з виконання виконавчого листа №553/2642/13-ц, виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 550000,00 грн.; ВП №43282182 з виконання виконавчого листа №454/5029/13-ц, виданого 06.05.2014р. Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії «Полтавське Головне регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 229,41 грн.; ВП №47201361 з виконання виконавчого листа №2/534/38/15 від 23.03.2015, виданого Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь Держави судового збору у розмірі 243,60 грн.
Старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Жученко Ю.І. 07.02.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 14.02.2014р. (надати підтверджуючі документи про сплату боргу за адресою: м.Полтава, вул. Ватутіна, 29, каб.11). При невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк рішення підлягає виконанню в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.
Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направленні сторонам виконавчого провадження листами №№15/117, 15/2450 від 08.02.2014р.. Згідно поштового повідомлення від 11.02.2014р. боржником отримана указана постанова.
Державним виконавцем 08.02.2014р. направлено запити до ВДАІ в м.Полтаві територіального управління Держгірпромнагляду у Полтавській області, Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області.
Згідно відповіді Державної податкової служби України за боржником відкриті рахунки:
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника від 18.03.2014р. та 28.04.2014р..
На підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 23.05.2014р. винесено постанову щодо приєднання виконавчого провадження №41884964 з примусового виконання виконавчого листа № 553/2642/13-ц, виданого 30.01.2014р. Ленінський районний суд м. Полтави, до зведеного виконавчого провадження №44446840, яке веде Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавська області.
Згідно з повідомленнями МДПІ від 18.08.2014 у боржника наявні рахунки у банківських установах.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 11, 52 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника від 26.08.2015р., 09.09.2014р., 11.02.2015р., 15.04.2015р..
На підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 15.04.2015р. про виведення виконавчого провадження №41884964 з примусового виконання виконавчого листа № 553/2642/13-ц, виданого 30.01.2014р. Ленінським районним судом м. Полтави, із зведеного виконавчого провадження №44446840, яке веде Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавська області.
У подальшому, постановою державного виконавця від 15.04.2015р. об'єднано виконавче провадження № 41884964 та виконавче провадження № 43282182 з примусового виконання виконавчого листа № 553/2642/13-ц, виданого 30.01.2014р. Ленінським районним судом м.Полтави у зведене виконавче провадження № 47253430, яке веде Київський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавська області.
Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 17.04.2015р..
Відповідно до постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника УДВС ГТУЮ у Полтавській області про передачу виконавчого провадження від 20.05.2015 матеріали виконавчого провадження передані до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.
Постановою державного виконавця від 27.05.2015р. передано матеріали виконавчого провадження № 41884964 з примусового виконання виконавчого листа № 553/2642/13-ц, виданого 30.01.2014р. Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з ПАТ КБ ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 550000,00 грн.
На підставі ст. ст. 20, 21 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження №241884964 з примусового виконання виконавчого листа № 553/2642/13-ц, виданого 30.01.2014р., Ленінським районним судом м.Полтави, про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 550000,00 грн.
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від ПАТ "СІТІ БАНК" стало відомо про надходження двох платіжних вимог №622 (на суму 605610,31 грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3.) та №623 (на суму 605312.35 грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3 та по справі 545/5029/13-ц від 06.05.2014р. про стягнення на користь ОСОБА_4 та по справ 2/534/3815 від 23.03.2015р. на користь держави).
ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслано лист від 18.08.2015р. № 7440 щодо надання банківських реквізитів для повернення надлишково стягнутих коштів з рахунків банку.
Згідно платіжного доручення № 4546 від 28.08.2015р. ПАТ КБ «ПриватБанк» повернуто зайво стягнуті кошти у сумі 605312,35 грн. (оплачено 01.09.2015).
Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Згідно частин 1 та 2 статті 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).
Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки і права державних виконавців.
Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.
Відповідно до ст. 25 Закону України «про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 вищевказаного Закону, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.
Згідно ст..52 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.
На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.
Частинами 1 - 2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Таким чином, враховуючи, що позивач не заперечує наявність боргу в розмірі 605610,31 грн., а відповідачі підтвердили наявність помилкового повторного списання коштів в розмірі 605312,35 грн., суд задовольняє частково позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині складання та направлення до виконання платіжної вимоги №623 (на суму 605312,35 грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3 та по справі 545/5029/13-ц від 06.05.2014 про стягнення на користь ОСОБА_4 та по справ 2/534/3815 від 23.03.2015 на користь держави).
Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Частиною 3 ст.94 КАС України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині складання та направлення до виконання платіжної вимоги №623 (на суму 605312,35 грн. по справі 553/2642/13-ц від 30.01.2014 року про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_3 та по справі 545/5029/13-ц від 06.05.2014 року про стягнення на користь ОСОБА_4 та по справі 2/534/3815 від 23.03.2015р. на користь держави).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2436,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова