Справа № 813/1542/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/46033/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_4» до Голови Вищої ради юстиції про визнання протиправними дій, за касаційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_4.» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2013 року представник Фермерського господарства «ОСОБА_4.» звернувся в суд з позовом до Голови Вищої ради юстиції Колесниченка В.М., у якому просив: встановити наявність чи відсутність повноваження Голови Вищої ради юстиції щодо здійснення дисциплінарного провадження щодо судді, а саме: чи на підставі статті 131 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), Закону України «Про Вищу раду юстиції» від 15 січня 1998 року № 22/98-ВР (далі - Закон № 22/98-ВР) до повноважень Голови Вищої ради юстиції належить одноосібний розгляд скарг про випадки поведінки судді, яка може бути наслідком дисциплінарної відповідальності суддів вищих спеціалізованих судів та суддів Верховного Суду України, і одноосібне прийняття рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження; на підставі статті 40, частини 3 статті 131 Конституції України, статей 83, 84, пункту 2 частини 1 статті 85, статті 86 Закону № 2453-VI, статей 1, 3, 21, 24, 27, 40 Закону № 22/98-ВР, Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) визнати протиправним: порушення Головою Вищої ради юстиції Колесниченком В.М. статті 40 Закону № 22/98-ВР при розгляді його скарги за вихідним № 23 від 15 січня 2013 року; перевищення повноважень Головою Вищої ради юстиції Колесниченком В.М. при розгляді вищезгаданої скарги у вигляді одноосібного надання відповіді листом за вихідним № 820/0/9-13 від 30 січня 2013 року; невиконання Головою Вищої ради юстиції Колесниченком В.М. вимог статті 19 Закону № 393/96-ВР при розгляді його скарги за вихідним № 23 від 15 січня 2013 року; надання недостовірної інформації в листі за вихідним № 820/0/9-13 від 30 січня 2013 року; зобов'язати Голову Вищої ради юстиції Колесниченка В.М. вирішити питання про проведення перевірки по його скарзі за вихідним № 23 від 15 січня 2013 року, і на підставі вимог статті 40 Закону № 22/98-ВР довідку та всі матеріали перевірки по вказаній скарзі розглянути на засіданні Вищої ради юстиції, яка вирішує питання про доцільність порушення дисциплінарного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_4, як представником Фермерського господарства «ОСОБА_4.», направлено до Вищої ради юстиції скаргу від 15 січня 2013 року за вихідним № 23 про вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_6 за відмову у доступі особи до правосуддя шляхом внесення в рішення завідомо неправдивої інформації, невиконання вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України та Рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2010 року по справі «Мушта проти України», чим порушено присягу. Представник Фермерського господарства «ОСОБА_4.» вказує, що дії Голови Вищої ради юстиції Колесниченка В.М. щодо розгляду зазначеної скарги є протиправними, він вважає, що відповідь повинна надавати Вища рада юстиції, а не її Голова, Голова Вищої ради юстиції не уповноважений приймати рішення по скаргах про дисциплінарні проступки суддів, таке рішення приймається на засіданні Вищої ради юстиції більшістю від її конституційного складу, до актів Вищої ради юстиції не належать листи підписані її Головою. Представник Фермерського господарства «ОСОБА_4.» посилається на те, що Голова Вищої ради юстиції не провів перевірки по скарзі від 15 січня 2013 року за вихідним № 23.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник Фермерського господарства «ОСОБА_4.», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада юстиції.

Згідно частини 2 статті 1 Закону № 22/98-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Вища рада юстиції є колегіальним, незалежним органом, відповідальним за формування високопрофесійного суддівського корпусу, здатного кваліфіковано, сумлінно та неупереджено здійснювати правосуддя на професійній основі, а також за прийняття рішень стосовно порушень суддями і прокурорами вимог щодо несумісності та у межах своєї компетенції про їх дисциплінарну відповідальність.

Як передбачено статтею 2 Закону № 22/98-ВР повноваження, організація і порядок діяльності Вищої ради юстиції визначаються Конституцією України, цим Законом та регламентом Вищої ради юстиції, який затверджується на її засіданні.

Стаття 3 Закону № 22/98-ВР встановлює повноваження Вищої ради юстиції. Вища рада юстиції, крім іншого, здійснює дисциплінарне провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 22/98-ВР Вища рада юстиції може притягнути до дисциплінарної відповідальності Голову, заступників Голови та суддів Верховного Суду України, Голову і заступників Голови та суддів вищих спеціалізованих судів з підстав, передбачених у пункті 5 частини 5 статті 126 Конституції України та Законом України «Про статус суддів».

В силу положень частини 1 статті 84 Закону № 2453-VI дисциплінарне провадження - це процедура розгляду органом, визначеним законом, звернення, в якому містяться відомості про порушення суддею вимог щодо його статусу, посадових обов'язків чи присяги судді.

Стадії дисциплінарного провадження визначені статтею 39 Закону № 22/98-ВР у такій послідовності: 1) перевірка даних про дисциплінарний проступок; 2) відкриття дисциплінарного провадження; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення.

Відповідно до статті 40 Закону № 22/98-ВР перевірка даних про дисциплінарний проступок здійснюється за дорученням Вищої ради юстиції або Голови Вищої ради юстиції одним із членів Вищої ради юстиції шляхом одержання письмового пояснення від судді та інших осіб, витребування судових справ (їх копій), розгляд яких закінчено, та ознайомлення з судовими справами, розгляд яких не закінчено, одержання іншої інформації від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян чи їх об'єднань. За наслідками перевірки складається довідка з викладенням фактичних обставин, виявлених під час перевірки, висновків і пропозиції. З довідкою і матеріалами повинен бути ознайомлений суддя, стосовно якого проводилася перевірка. Довідка і всі матеріали перевірки передаються до Вищої ради юстиції, яка вирішує питання про доцільність порушення дисциплінарного провадження.

Конституційний Суд України у Рішенні від 21 травня 2002 року № 9-рп/2002 по справі № 1-3/2002 вказав, що Вища рада юстиції зобов'язана перевіряти звернення народних депутатів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини так само, як і звернення інших посадових осіб, органів державної влади і місцевого самоврядування, кожного громадянина, якщо в них містяться відомості про наявність передбачених частиною 5 статті 126 Конституції України підстав для звільнення судді з посади, про факт дисциплінарного проступку судді Верховного Суду України або судді вищого спеціалізованого суду, і за результатами перевірки приймати відповідне рішення.

В цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що внесення членом Вищої ради юстиції за наслідками здійсненої ним перевірки пропозиції щодо подання про звільнення судді з посади або про відкриття дисциплінарного провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів є необхідною складовою механізму реалізації конституційних повноважень Вищої ради юстиції, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 131 Конституції України.

Положеннями статті 38 Закону № 22/98-ВР передбачено, що підставою для відкриття дисциплінарного провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів є подання члена Вищої ради юстиції за результатами перевірки повідомлень.

За приписами статті 21 Закону № 22/98-ВР до повноважень Голови Вищої ради юстиції належить: організація роботи Вищої ради юстиції та головування на її засіданнях; координація роботи секцій і членів Вищої ради юстиції; призначення засідань Вищої ради юстиції; направлення подання

Вищої ради юстиції про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади; загальне керівництво апаратом Вищої ради юстиції; розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Вищої ради юстиції; здійснення інших повноважень, передбачених регламентом Вищої ради юстиції.

Відповідно до положень пункту 1 параграфу 4 глави 1 розділу І Регламенту Вищої ради юстиції, затвердженого Рішенням Вищої ради юстиції 4 жовтня 2010 року № 791/0/15-10, Голова Вищої ради юстиції здійснює повноваження, визначені статтями 19-21 Закону № 22/98-ВР, а також: в порядку, передбаченому цим Регламентом, доручає членові Ради провести перевірку відомостей, викладених у пропозиціях, зверненнях, скаргах, повідомленнях; координує діяльність членів Ради з виконання доручень та підготовки відповідними структурними підрозділами секретаріату матеріалів на засідання Ради; здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства.

Суди попередніх інстанцій встановили, що представник Фермерського господарства «ОСОБА_4.» ОСОБА_4 звернувся до Вищої ради юстиції зі скаргою від 15 січня 2013 року за вихідним № 23 на дії судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_6

За дорученням Голови Вищої ради юстиції вказана скарга була вивчена у відділі по роботі зі зверненнями на предмет наявності чи відсутності відомостей, які б свідчили про наявність підстав для звільнення згаданого судді з посади чи притягнення до дисциплінарної відповідальності, та підготовлено проект відповіді.

Оскільки за результатами розгляду скарги Голова Вищої ради юстиції не вбачав обставин, які б свідчили про наявність передбачених частиною 5 статті 126 Конституції України підстав для звільнення судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_6 з посади, а також притягнення його до дисциплінарної відповідальності, проект відповіді був ним погоджений, і відповідна перевірка не призначалась.

Листом від 30 січня 2013 року за вихідним № 820/0/9-13, за підписом Голови Вищої ради юстиції Колесниченка В.М., позивачеві було надано відповідь на його скаргу від 15 січня 2013 року, із посиланням на положення статті 131 Конституції України, статті 3 Закону № 22/98-ВР та Рішення Конституційного Суду України від 21 травня 2002 року № 9-рп/2002 (справа про Закон України «Про Вищу раду юстиції»), у якій зазначено, що дана скарга не містить відомостей, які могли б слугувати підставою для призначення перевірки відносно судді ОСОБА_6

Виходячи із положень чинного законодавства України та встановлених судами обставин цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фермерського господарства «ОСОБА_4.», оскільки відповідачем при наданні 30 січня 2013 року відповіді за вихідним № 820/0/9-13, за наслідком розгляду скарги позивача від 15 січня 2013 року за вихідним № 23, не було допущено протиправних дій, Голова Вищої ради юстиції діяв у відповідності до вимог Конституції України, Закону № 2453-VI, Закону № 22/98-ВР та Закону № 393/96-ВР.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_4.» - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2013 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_4.» до Голови Вищої ради юстиції про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.