Справа № 826/818/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 квітня 2016 року 08:10 справа №826/818/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом1. ОСОБА_1 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтранслогістик"
доДержавної фінансової інспекції України в місті Києві
третя особаГоловне слідче управління Служби безпеки України
провизнання дій протиправними
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтранслогістик" (далі по тексту - позивач 2, ТОВ "Інтранслогістик") звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції України (далі по тексту - відповідач) та Державної фінансової інспекції України в місті Києві, в якому просять визнати незаконними дії відповідачів - Державної фінансової інспекції України та Державної фінансової інспекції України в місті Києві щодо проведення у грудні 2015 року - січні 2016 року перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності TOB "Інтранслогістик", , (питань правомірності (законності) надання вказаним підприємством митно-брокерських послуг) в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2015 року за №0000287, що розслідується Головним слідчим управлінням Служби безпеки України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/26961/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Державної фінансової інспекції України та виключено останню з числа відповідачів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне слідче управління Служби безпеки України (далі по тексту - третя особа).

В судовому засіданні 06 квітня 2016 року представник позивачів позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили; за спільним клопотанням сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є керівником ТОВ "Інтранслогістик", на майно якого накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000287, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2015 року за №0000287, що розслідується Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, та вилучено документи фінансово-господарської діяльності.

Матеріали справи підтверджують, що Головне слідче управління Служби безпеки України у листі від 17 листопада 2015 року №6/15354 звернулось до Державної фінансової інспекції України в місті Києві з проханням виділити спеціаліста для участі у перевірці у кримінальному провадженні №0000287 з метою визначення розміру матеріальної шкоди (збитків) та посадових (службових) осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких допущено порушення законодавства та завдано матеріальну шкоду (збитки) УДП "Укрінтеравтосервіс".

Відповідач листом від 01 грудня 2015 року №26-09-17-17/12407 повідомив Головне слідче управління Служби безпеки України, що для участі у перевірці УДП "Укрінтеравтосервіс" в якості спеціаліста виділено головного державного фінансового інспектора Юсюка Олега Петровича з 01 грудня 2015 року.

Головним державним фінансовим інспектором Юсюком Олегом Петровичем в якості залученого спеціаліста проведена перевірка УДП "Укрінтеравтосервіс" та ТОВ "Інтранслогістик" при наданні митно-брокерських послуг в 2014-2015 роках, за результатами якої складено відповідну довідку від 15 січня 2016 року.

Позивачі вважають, що проведення посадовими особами відповідача як спеціалістами окремих питань фінансово-господарської діяльності ТОВ "Інтранслогістик" в частині правомірності надання митно-брокерських послуг здійснено з перевищенням наданих законом повноважень, не у межах компетенції, суперечать нормам Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" та вчинені у спосіб, що не передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що перевірку ТОВ "Інтранслогістик" проведено у відповідності до Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53, а довідка та дії посадової особи з її складення не порушують прав позивачів.

Третя особа письмових пояснень з приводу позовних вимог не надала та підтримала доводи відповідача.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог звертає увагу на наступне.

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2015 року за №0000287, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п'ятою статті 191 (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою) та частиною третьою статті 209 (легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом) Кримінального кодексу України, щодо службових осіб УДП "Укрінтеравтосервіс" та ТОВ "Інтранслогістик".

За версією третьої особи службові особи УДП "Укрінтеравтосервіс" та його структурних підрозділів за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ "Інтранслогістик" шляхом зловживання своїм службовим становищем при наданні митно-брокерських послуг заволоділи коштами зазначеного державного підприємства в особливо великих розмірах.

Як свідчать обставини справи, посадовою особою відповідача в якості залученого спеціаліста проведено перевірку ТОВ "Інтранслогістик" у межах кримінального провадження на підставі частини другої статті 93 Кримінального процесуального кодексу України та норм Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 3.1 Порядку працівники органів ДКРС за зверненнями правоохоронних органів можуть брати участь у перевірках, що проводяться правоохоронними органами у підконтрольних установах (з питань, визначених в абзаці першому пункту 2.2 цього Порядку) та на інших об'єктах контролю (з питань, визначених в абзаці другому пункту 2.2 цього Порядку), - як спеціалісти.

Підставами для звернення правоохоронних органів до органів ДКРС стосовно виділення працівників у якості спеціалістів є норми Законів України "Про прокуратуру", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", "Про Службу безпеки України", Кримінально-процесуального кодексу України, Положення про Державну службу боротьби з економічною злочинністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 1993 року №510.

Залучення працівників органів ДКРС в якості спеціалістів до участі в перевірках, що проводять правоохоронні органи, може здійснюватися на строк до 10 робочих днів. За письмовим зверненням правоохоронного органу цей строк може бути подовжений службовою особою органу ДКРС, визначеною в пункті 2.5 цього Порядку.

У ході участі у перевірці спеціаліст використовує свої спеціальні знання і в межах компетенції надає консультації та відповіді на порушені питання, при цьому фіксує факти порушення законодавства з питань використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку і фінансової звітності, визначає розмір заподіяної матеріальної шкоди (збитків) та посадових (службових) осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких допущено порушення законодавства та завдано матеріальну шкоду (збитки).

Результати участі спеціаліста у перевірці оформляються довідкою, яка складається на чистому аркуші та підписується спеціалістом із зазначенням посади та назви органу, у якому він працює. Довідка складається у двох примірниках, один з яких після підписання спеціалістом надсилається правоохоронному органу - ініціатору перевірки. Другий примірник довідки залишається у відповідному органі ДКРС.

Права та обов'язки посадової особи служби, яка залучається в якості спеціаліста для участі у проведенні слідчої дії, визначаються Кримінально-процесуальним кодексом України.

Таким чином, Порядок передбачають залучення в якості спеціалістів до участі в перевірках, що проводять правоохоронні органи, працівників органів ДКРС.

Разом з тим, суд звертає увагу, що норми вказаного Порядку суперечать приписам Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю", який визначає правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, не узгоджується із нормами Кримінального процесуального кодексу України та Закону України "Про Службу безпеки України".

Так, відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Частина друга 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" передбачає, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з частиною сьомою статті 11 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" визначено, що позапланові виїзні ревізії суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

З наведених норм Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" слідує, що орган державного фінансового контролю має право здійснювати заходи фінансового контролю у відношенні суб'єктів господарської діяльності, які не віднесені до підконтрольних установ, виключно у формі позапланової виїзної ревізії на підставі судового рішення, ухваленого у кримінальному провадженні.

Водночас Порядок визначає порядок дій посадових осіб органів фінансового контролю, таких, що не передбачені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю".

Пунктом 2 частини другої статті 25 Закону України "Про Службу безпеки України" надано право співробітникам Служби безпеки України залучати в установленому законодавством порядку до проведення перевірок, ревізій та експертиз кваліфікованих спеціалістів установ, організацій контрольних і фінансових органів, у разі проведення заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності.

Інших підстав для залучення до проведення перевірок кваліфікованих спеціалістів Законом України "Про Службу безпеки України" та іншими законами не передбачено.

Проте, у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено, а судом не встановлено проведення третьою особою заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності у відношенні до ТОВ "Інтранслогістик" та його посадових осіб, та відповідно, наявності правових підстав для залучення в якості спеціаліста посадової особи Державної фінансової інспекції України в місті Києві.

Із визначення, наведеного у пункті 25 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, вбачається, що спеціаліст є учасником кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 71 Кримінального процесуального кодексу України спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Відповідно до частини другої статті 71 Кримінального процесуального кодексу України спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду.

Виходячи з наведених норм кримінального процесуального закону, спеціаліст є технічним фахівцем та може залучатись лише для надання консультації, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок застосування технічних або інших засобів, або для надання безпосередньої технічної допомоги, наприклад, для фотографування; при цьому залучення спеціаліста для проведення перевірки чи ревізії не передбачено.

Як встановлює стаття 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Наведене підтверджує, що Порядок, що не є частиною кримінального процесуального законодавства, встановлює порядок участі посадових осіб органів фінансового контролю відмінний від порядку, визначеного Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, в доповнення до вказаного вище суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач при проведенні перевірки ТОВ "Інтранслогістик" вийшов за межі передбаченої Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" компетенції, а саме: змісту довідки від 15 січня 2016 року, складеної головним державним фінансовим інспектором Юсюком Олегом Петровичем на наслідками перевірки УДП "Укрінтеравтосервіс" та ТОВ "Інтранслогістик", що посадовою особою відповідача проводилась перевірка правомірності надання митно-брокерських послуг та дотримання митного законодавства; однак, Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" не наділяє органи Державної фінансової інспекції України повноваженнями щодо контролю за додержанням законодавства з питань митної справи, зазначене віднесено до компетенції органів Державної фіскальної служби України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що перевірка ТОВ "Інтранслогістик" з питань правомірності надання митно-брокерських послуг в рамках кримінального провадження, проведена Державною фінансовою інспекцією України в місті Києві за відсутності правових підстав, тому такі діє є протиправними, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що довідка та дії посадової особи з її складення не порушують прав позивачів, оскільки зазначене не є предметом спору у межах даної справи, та зауважує, що згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24 січня 2006 року у справі за позовом АКБ "Мрія" до ДПІ у м. Вінниці про визнання неправомірною позапланової комплексної перевірки, право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення та дій, і не ставиться в залежність від наслідків реалізації таких рішень або дій.

При цьому, на думку суду, позивачі потребують судового захисту, оскільки, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року у справі №761/39649/15-к при розгляді клопотання представника ТОВ "Інтранслогістик" про скасування арешту майна, за результатами спірної перевірки планується пред'явлення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною фінансовою інспекцією України в місті Києві не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 та ТОВ "Інтранслогістик" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтранслогістик" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фінансової інспекції України в місті Києві щодо проведення у період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року перевірки TOB "Інтранслогістик", , при надані митно-брокерських послуг в 2014-2015 роках, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2015 року за №0000287, що розслідується Головним слідчим управлінням Служби безпеки України.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фінансової інспекції України в місті Києві.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтранслогістик" понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фінансової інспекції України в місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов