Справа № 808/8714/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року 15:51Справа № 808/8714/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1, представника відповідача - не прибув, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Святого Савви Освященного чоловічий монастир Запорізької Єпархії Української Православної Церкви

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (надалі - позивач або ОСОБА_2.) до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач або Мелітопольська ОДПІ), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №9390-15 від 25.09.2014, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб.

Позивач в адміністративному позові (а.с.4-7) зазначив, що в жовтні 2015 року позивачу зателефонував співробітник Мелітопольської ОДПІ та повідомив, що за мною обліковується значний розмір податкового боргу з оплати орендної плати за землю. З метою з'ясування вказаної інформації 28.10.2015 позивач подав запит відповідачу. З відповіді на запит позивачу стало відомо, що 25.09.2014 Мелітопольська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення №9390-15, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по орендній платі за землю з фізичних осіб у розмірі 7396 грн. 79 коп. Крім того, позивачем отримано поштою копію постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2015. В цій постанові зазначено, що вказане податкове повідомлення-рішення начебто отримано особисто позивачем, що не відповідає дійсності. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення на думку позивача є незаконним через таке. На підставі Договору купівлі-продажу №К-339 від 14.12.2005 чоловіку позивача - ОСОБА_4 належав на праві власності 1/50 частин комплексу, будівель та споруд по АДРЕСА_1. На підставі Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/23 від 29.08.2007 з метою обслуговування цих будівель ОСОБА_4 виділено в оренду на 5 років земельну ділянку прощею 1871,69 кв.м. У зв'язку з цим між Мелітопольською міською радою Запорізької області та ОСОБА_4 укладено Договір оренди земельної ділянки прощею 1871,69 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 (Договір зареєстровано 30.10.2007 за №02). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач успадкував все належне ОСОБА_4 майно (Свідоцтво про право на спадщину за законом №3-87 від 16.01.2009). У зв'язку з цим на підставі Додаткової угоди від 20.05.2010 до вказаного Договору оренди земельної ділянки внесені зміни в частині визначення позивача орендарем. На підставі Договору дарування від 27.12.2011 позивач подарував Святого Савви Освященного Чоловічому Монастирю Запорізької Єпархії Української Православної Церкви (далі - Чоловічий монастир) вказані вище 1/50 частин комплексу, будівель та споруд по АДРЕСА_1 З цього часу земельну ділянку почав використовувати саме Чоловічий монастир. Крім того, в абз.2 п.1 цього Договору вказано, що до оформлення обдарованим правовстановлюючих документів на землю, орендну плату за Договором оренди земельної ділянки №02 від 30.10.2007 з моменту укладання цього Договору сплачує обдарований, тобто - Чоловічий монастир. У зв'язку зі зміною Чоловічим монастирем права власності на вказані будівлі, які розташовані на орендованій земельній ділянці, 01.02.2012 позивач подав заяву до міського голови з вимогою про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки. До цієї заяви позивач додав копію Договору дарування. Позивач посилаючись на приписи ст.ст.7, 31, 34 Закону України «Про оренду землі» зауважує на тому, що з незалежних від нього причин, тільки 19.11.2012 було підписано угоду про розірвання вказаного Договору оренди земельної ділянки. Крім того, на виконання приписів п.21 Договору оренди земельної ділянки складено та підписано Акт приймання-передачі від 19.11.2012, яким підтверджується, що позивач, як орендар, повернув, а Мелітопольська міська рада Запорізької області, як орендодавець, прийняла орендовану земельну ділянку. Цей документ підтверджує повернення орендованої земельної ділянки орендодавцю, тому позивач втратив статус платника орендної плати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачем надано до суду письмові заперечення (а.с.97-98), в яких зазначено, що Мелітопольська ОДПІ проти визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення №9390-15 від 25.09.2014. Посилаючись на приписи пп.14.1.136 п.14.1 ст.14, ст.288, п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України відповідач наполягає на тому, що у 2014 році ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) обліковувалась у Мелітопольській ОДПІ як платник орендної плати з фізичних осіб за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 1871,69 кв.м. Розрахунок орендної плати ОСОБА_2 здійснено на підставі Договору оренди від 16.10.2007 (державна реєстрація №02 від 30.10.2007) та додаткових угод від 20.04.2010 (державна реєстрація №63 від 14.05.2010), від 2011 року (державна реєстрація №00079 від 11.04.2011), а саме у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки. За 2014 рік нарахована річна сума орендної плати відповідно податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2014 становила 7396 грн. 79 коп. (нормативна грошова оцінка - 658494 грн. 72 коп. х 5% х 2 місяця 25 днів = 7396 грн. 79 коп.). Посилаючись на вимоги п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України відповідач зазначає, що інформація стосовно Договору оренди з ОСОБА_2 до Мелітопольської ОДПІ - не надходила. Нарахування податкових зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб згідно вищевказаного Договору оренди припиняється з дати державної реєстрації припинення речового права 25.03.2014 (витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 01.04.2014 №19808467). У п.2 Угоди про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 30.10.2007 №02 від 19.11.2012 зазначено, що з моменту набрання чинності даної Угоди зобов'язання сторін, що виникли з Договору оренди землі від 30.10.2002 №002 припиняються і сторони не вважаються пов'язаними будь-якими правами та обов'язками. Пунктом 4.1 Угоди передбачено, що дана Угода вважається укладеною з моменту її підписання сторонами та набуває чинності з моменту її державної реєстрації. Державна реєстрація відбулася 25.03.2014, що підтверджує дію Договору до 25.03.2014 на підставі якого здійснювались нарахування орендної плати за землю. Надана до суду Угода про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 30.10.2007 №02 від 19.11.2012 не містить відмітку про реєстрацію в Управлінні Держкомзему у м.Мелітополь Запорізької області. Нарахування зобов'язань з орендної плати за землю здійснювалось відповідачем згідно даних наявних у 1С «Податковий блок». На підставі вище викладеного відповідач просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову.

Представник відповідача повідомлений належним чином про день, час і місце судового розгляду справи у судове засідання не прибув. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача надійшли до суду письмові пояснення (а.с.31-33), згідно яких на підставі нотаріально посвідченого Договору дарування від 27.12.2011, монастир отримав в дар від ОСОБА_2 1/50 частин комплексу будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 Відповідно до умов вказаного Договору ця частина комплекс будівель та споруд розміщено на земельній ділянці площею 0,1872 га., яка знаходилась в користуванні дарувальника на підставі Договору оренди земельної ділянки №02 від 30.07.2007. Право власності за монастирем на вказану частину комплексу будівель та споруд було зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав. Посилаючись на п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України (у редакція, яка була чинна на момент укладання вказаного Договору дарування і діяла до 01.01.2015) третя особа наполягає на тому, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності па нерухоме майно. Це пояснюється тим, що будівля (споруда) як нерухома річ нерозривно пов'язана фундаментом із земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Відповідно, неможливо володіти та користуватися будівлею (спорудою) без одночасного володіння та користування земельною ділянкою, на якій така будівля (споруда) розміщена, що підтверджується приписами ч.1 ст.120 Земельного кодексу України та ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України. Вищенаведене, на думку третьої особи, свідчить про виникнення ситуації з подвійного оподаткування одного об'єкту та неоднозначного трактування прав та обов'язків платника податків: з однієї сторони - з позивачки неправомірно стягують орендну плату за цю земельну ділянку, якою вона не володіє та не користується, а з іншої сторони - обов'язок сплати земельного податку за цю землю має новий власник будівель (п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України). Це є неприпустимим для правової держави з точки зору справедливості, розумності та обґрунтованості. За змістом Рішення Європейського Суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку становить втручання в його майнові права у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції /пункт 49/. Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/5 від 30.03.2012 монастирю надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в постійне користування (копія додається). Пунктом 6 цього Рішення зобов'язано осіб, які використовують земельну ділянку на якій розташовані об'єкти нерухомого майна, без правових документів сплатити земельний податок за весь період користування земельної ділянки. Проте, відповідно до пп.282.1.5 п.282.1 ст.282 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від сплати земельного податку звільняються релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, за земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності, а також благодійні організації, створені відповідно до закону, діяльність яких не передбачає одержання прибутків. Чинна редакція пп.283.1.8 п.283.1 ст.283 Податкового кодексу України також визначає, що не сплачується земельний податок за земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку. Монастир є релігійною організацією, церковним закладом у якому живе та здійснює свою діяльність чоловіча громада, що складається з осіб чернечого звання, об'єднаними обітницями цнотливості, безкорисливості та послуху, що присвятили себе молитві та благочестивому життю. Діяльність монастиря, фінансування монастиря здійснюється виключно за рахунок добровільних пожертвувань паломників та інших громадян, а також за рахунок грошових надходжень у зв'язку зі здійсненням богослужінь. За рахунок цих коштів існує також створені при монастирі Центр реабілітації алкоголіків та наркоманів, а також Дитяча недільна школа. Монастир включено до реєстру неприбуткових організацій. Вищенаведене підтверджує те що незважаючи на прямі приписи п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України щодо визначення нового власника будівлі платником земельного податку на якій ця будівля розташована та припис наведений у Рішенні Мелітопольської міської ради, враховуючи статус монастиря як релігійної організації - монастир обґрунтовано та правомірно не сплачує земельний податок за вказану земельну ділянку.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

У наданій відповідачем на адресу позивача інформації (вих.№5379/23 від 03.11.2015) зазначено, що: «… Мелітопольська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Запорізькій області у відповідь на Вашу заяву від 28.10.2015 повідомляє, що станом на 03.11.2015 фізична особа ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) має податковий борг по орендній платі з фізичних осіб (код платежу 18010900) у розмірі 40321,34 грн. Дана заборгованість виникла в результаті несплати наступних податкових повідомлень-рішень: … від 30.04.2013 №, загальна сума грошового зобов'язання - 32924,74 грн., термін сплати 29.08.2013; … від 25.09.2014 №9390-15, загальна сума грошового зобов'язання - 7396,79 грн., термін сплати 24.11.2014. З метою погашення податкового боргу ОСОБА_2 направлено податкову вимогу №393-11 від 11.11.2013 на загальну суму 32924,55 грн. …» (а.с.8).

До вказаної інформації додано корінець повідомлення-рішення №9390-15 від 25.09.2014, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 7396 грн. 79 коп. (а.с.9).

Як з'ясовано судом, на підставі Договору купівлі-продажу №К-339 від 14.12.2005 ОСОБА_4 належав на праві власності 1/50 частин комплексу, будівель та споруд по АДРЕСА_1. На підставі Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/23 від 29.08.2007 з метою обслуговування цих будівель ОСОБА_4 виділено в оренду на 5 років земельну ділянку прощею 1871,69 кв.м. (а.с.11).

Через це, між Мелітопольською міською радою Запорізької області та ОСОБА_4 16.10.2007 укладено Договір оренди земельної ділянки прощею 1871,69 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 (Договір зареєстровано 30.10.2007 за №02) (а.с.12-13).

У зв'язку зі смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Додаткової угоди від 20.05.2010 до Договору оренди земельної ділянки від 16.10.2007 внесені зміни в частині визначення позивача орендарем, а Розрахунком встановлено позивачу розмір орендної плати (а.с.15-16).

На підставі Договору дарування частини комплексу, будівель та споруд, укладеного 27.12.2011, позивач подарував Святого Савви Освященного Чоловічому Монастирю Запорізької Єпархії Української Православної Церкви 1/50 частин комплексу, будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.17-18). З цього часу земельну ділянку фактично почав використовувати саме Чоловічий монастир.

Відповідно до п.4 Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/12 від 28.09.2012 «Про припинення дії договорів оренди та припинення права постійного користування земельними ділянками» припинено дію договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 1871,69 кв.м. надану для розміщення та експлуатації станції технічного обслуговування ОСОБА_4, у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно до Святого Савви Освященного Чоловічому Монастирю Запорізької Єпархії Української Православної Церкви. Договір оренди земельної ділянки від 30.10.2007 №02 вважати припиненим з дати здійснення запису про припинення права оренди у державному реєстрі земель (а.с.20).

Згідно з п.7 вказаного Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/12 від 28.09.2012 земельні ділянки мають бути передані за актом приймання-передачі до земель Мелітопольської міської ради без зміни цільового призначення п.1,2,3,4.

Також, п.8 Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/12 від 28.09.2012 вирішено Управлінню Держкомзему у м.Мелітополь Запорізької області здійснити відповідні записи у державному реєстрі земель.

Судом досліджено Лист Заступника начальника Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради Запорізької області (вих.№334/01-19 від 13.03.2014), згідно якого Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради Запорізької області просить Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зареєструвати право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 1871,69 кв.м., за Мелітопольською міською радою Запорізької області () (а.с.76).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.77) припинено інше речове право (оренда ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2) - зареєстровано 25.03.2014 09:21:39.

19.11.2012 ОСОБА_2 разом з Мелітопольським міським головою ОСОБА_6 підписано Угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 30.10.2007 за №02 у п.4.1 якої зазначено, що дана Угода вважається укладеною з моменту її підписання сторонами, набуває чинності з моменту її державної реєстрації та є невід'ємною частиною Договору оренди землі від 30.10.2007 за №02 (а.с.21).

Також, у п.4.2 цієї Угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 30.10.2007 за №02 зазначено, що з моменту набуття чинності цієї угоди, сторони втрачають права вимоги за договором оренди.

На підставі Угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 30.10.2007 за №02 ОСОБА_2 разом з Мелітопольським міським головою ОСОБА_6 підписано 19.11.2012 Акт приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 30.10.2007 за №02 за п.1 якого орендар повертає земельну ділянку до земель Мелітопольської міської ради кадастровий номер НОМЕР_2 загальною площею 1871,69 кв.м., яка знаходиться у м.Мелітополь по АДРЕСА_1, а орендодавець приймає вищевказану земельну ділянку (а.с.21 зворот).

Позов підлягає задоволенню враховуючи вище викладене та через наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про плату за землю» (який діяв до 01.01.2011) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно з пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Судом з'ясовано, що з 19.11.2012 ОСОБА_2 не здійснює оренду земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої у м.Мелітополь, по АДРЕСА_1, не володіє і не користується нею.

Відповідно до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Судом досліджено листування ОСОБА_2 з Управлінням комунальної власності Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо відповідної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої у м.Мелітополь, по АДРЕСА_1 за Мелітопольською міською радою Запорізької області (а.с.75-76).

Вказані документи (у сукупності з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права) свідчать про неналежне виконання працівниками Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради Запорізької області прийнятого 28.09.2012 Мелітопольською міською радою Запорізької області Рішення №1/12 «Про припинення дії договорів оренди та припинення права постійного користування земельними ділянками» та приписів п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України.

Згідно з п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Суд вважає, що зволікання Управління комунальної власності Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо відповідної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої у АДРЕСА_1 за Мелітопольською міською радою Запорізької області, не належне виконання приписів п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України органом місцевого самоврядування, не можуть тягнути негативного впливу на майновий стан ОСОБА_2

Як зазначено у п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

27.12.2011 позивач подарував Святого Савви Освященного Чоловічому Монастирю Запорізької Єпархії Української Православної Церкви 1/50 частин комплексу, будівель та споруд по АДРЕСА_1

Таким чином, позивач повинен був сплачувати плату за землю за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному (2011) році.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що Мелітопольською ОДПІ протиправно нараховано ОСОБА_2 податкове зобов'язання з орендної плати за 2014 рік у сумі 7396 грн. 79 коп., у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення №9390-15 (а.с.9, 9 зворот) має бути скасованим.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №9390-15 від 25.09.2014, яким ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 7396 грн. 79 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанову у повному обсязі виготовлено 26.02.2016.

Суддя О.О. Прасов