Справа № 820/256/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 р.Справа № 820/256/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 820/256/16

за позовом Приватного підприємства " Технобазіс"

до Сумської митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Технобазіс» (далі за текстом - ПП «Технобазіс», позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби (далі за текстом - Сумська митниця ДФС, відповідач), в якому просив суд:

- скасувати рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000003/2 від 12 січня 2016 року;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00006 Сумської митниці Державної фіскальної служби.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано рішення Сумської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000003/2 від 12 січня 2016 року. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00006 Сумської митниці Державної фіскальної служби.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції та вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Сумська митниця ДФС зазначає, що позивачем документально не доведено заявлену митну вартість товарів, а саме, подані декларантом документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а враховуючи інформацію в Єдиній автоматизованій системі Державної фіскальної служби України про іншу митну вартість подібних товарів, відповідачем вбачається неможливе визначення митної вартості товару за ціною договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов Договору №21/04-15 від 21.04.2015 року про надання послуг по декларуванню товарів, Приватне підприємство «Національні традиції» взяв на себе зобов'язання надавати Приватному підприємству «Технобазіс» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів.

З метою митного оформлення товару декларантом позивача 11.01.2016 року було подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію №805130000/2016/000125 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015 року, укладеного між Приватним підприємством «Технобазіс» та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD (Постачальник), відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству «Технобазіс» товари в асортименті, а Приватне підприємство «Технобазіс» зобов'язвся оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Митна вартість зазначеного товару була визначена позивачем виходячи з ціни контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р. за інвойсом №BTCN2015462 від 28.12.2015 року, тобто за основним (першим) методом.

Митний орган не погодився з такою вартістю товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000003/2 від 12 січня 2016 року за резервним методом.

За результатами розгляду митної декларації та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за умовами контракту №ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015р., Сумською митницею ДФС було прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №805130000/2016/00006).

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000003/2 від 12 січня 2016 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №805130000/2016/00006, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів з огляду на наявність всіх необхідних документів для її визначення за ціною договору, наявності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутності доказів неможливості застосування вказаного методу оцінки за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Разом з тим, відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 5, 6 ст. 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2015 року між Приватним підприємством «Технобазіс» (в якості Покупця) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD (в якості Постачальника) було укладено Контракт №ВС-ТВ29/09/2015, відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобов'язання поставити покупцю товари в асортименті, а покупець зобов'язався оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Відповідно до ст. 3 Контракту № ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015 року, поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з «ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються Сторонами в рахунку-фактурі.

Партія товару, яку було поставлено на виконання умов контракту № ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015 року, року та за митним оформленням (випуском) якої декларант позивача звернувся до Сумської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №BTCN2015462 від 28.12.2015 року. Відповідно до вказаного інвойсу товар поставляється за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010». Тобто, Постачальник взяв на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Статтею 2 Контракту загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі № BTCN2015462 від 28.12.2015 року та пакувальному листі до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з товару, а саме: труб поліпропіленових та фітингів до них, а також зварювалювальних апаратів загальною кількістю 255373 одиниці та загальною вартістю 21257,15 доларів США.

Товар, визначений інвойсом було передано перевізнику, що підтверджується коносаментом GCL/MAR/ODS/15060 B, в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером CAXU8163883, як і вказано в пакувальному листі до інвойсу.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною 462 від 28.12.2015 року, яка визначає, що на виконання Контракту контейнером CAXU8163883 буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 21257,15 доларів США.

На виконання умов контракту від 29.09.2015 року № ВС-ТВ29/09/2015 в січні 2016 року на митну територію України відповідно до інвойсу № BTCN2015462 від 28.12.2015 року, було ввезено товар за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010", одержувачем якого є позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ТІМ», який відповідно до умов Договору №3/11К від 03.11.2015 року на транспортно-експедиторське обслуговування, укладеного між Приватним підприємством «Технобазіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР ТІМ», надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України, та передано перевізнику Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ» для доправлення його до Сумської митниці Міндоходів для митного оформлення (випуску) товарів.

Митна вартість зазначеного товару була визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, митному органу позивачем було надано: Контракт № ВС-ТВ29/09/2015 від 29.09.2015 року; Міжнародну товарно-транспортну накладну №1868 від 06.01.2016 року; Коносамент GCL/MAR/ODS/15060 B від 28.12.2015року; Калькуляцію №BTCN2015462/01 від 04.01.2016 року; Інвойс №BTCN2015462 від 28.12.2015 року; Пакувальний лист до інвойсу № BTCN2015462 від 28.12.2015 року; Видаткову накладну 462 від 28.12.2015 року; Відвантажувальну специфікацію BTCN2015462/200 від 29.12.2015 року; Звіт про оцінку майна №05-04/01/02 від 11.01.2016 року; Лист № BTCN2015462 від 11.01.2016 року; Лист № BTCN2015462/6 від 06.01.2016 року; Лист № BTCN2015462/7 від 07.01.2016 року; Прайс-лист № 90200 від 18.12.2015 року.

Розрахована декларантом митна вартість товару згідно з наданими документами становить 21257,15 доларів США, в тому числі у вартість входить і оплата транспортних послуг на умовах CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010".

Відповідно до Інкотермс - 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), CFR (Cost and Freight) - "Вартість і фрахт" означає, що продавець зобов'язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов'язки щодо митного очищення товару для експорту.

Отже, поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення.

У фактурну вартість товару включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме: перевезення товару до порту призначення (фрахт).

Вказана обставина підтверджується листом CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD, в якому чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчить і калькуляція, надана CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD (а.с. 55).

Крім того, у відношенні товарів, відвантажених за інвойсом № BTCN2015462 від 28.12.2015 року, в контейнері CAXU8163883, страхування вантажу не здійснювалося. (а.с.57).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано всі необхідні документи відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товару.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України через заявлення декларантом неповних відомостей про митну вартість товару, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю може бути лише наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Між тим, Сумською Митницею ДФС не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, в тому числі: каталогів, прайс листів виробника товару, копії митної декларації країни відправлення, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, оскільки вказані документи надавались декларантом позивача до Сумської митниці ДФС під час заявлення до митного оформлення товару та подання митної декларації від 11.01.2016 року №805130000/2016/000125.

Таким чином, вищенаведені відповідачем обставини не можуть свідчити про заявлення позивачем неповних або недостовірних відомостей про митну вартість товару.

Отже, з огляду на наявні в матеріалах справи та досліджені письмові докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначені документи надані позивачем митному органу на підтвердження задекларованої митної вартості товару в повному обсязі, містять всі необхідні відомості встановлені Митним кодексом України та не містять розбіжностей, які унеможливили підтвердження числових значень складових такої митної вартості.

Згідно зі ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Сумською митницею ДФС не доведено правомірність прийнятих рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2016/000003/2 від 12 січня 2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2016/00006 Сумської митниці Державної фіскальної служби.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, отже звернені до суду вимоги мають немайновий характер.

За приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду юридичною особою позову немайнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява подана 25.01.2016 року та містить дві вимоги немайнового характеру.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

При поданні апеляційної скарги апелянту необхідно було сплатити 3031,60 грн (1378 грн*2*110%).

Отже, за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року сплаті підлягає судовий збір у розмірі 3031,60 грн.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 3031,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2016р. по справі № 820/256/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, ) судовий збір у розмірі 3031 грн. 60 коп. (три тисячі тридцять одна гривня 60 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 11.04.2016 р.