Справа № 2-а-1166/11
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1166/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в письмовому провадженні)

22 листопада 2011 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, вказуючи наступне. Вона є учасником ВВВ та перебуває на обліку у цій якості у відповідача по справі. У червні 2011 року позивачка звернулась в Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації з проханням повідомити чи виплачувалась їй грошова допомога до 5 травня у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком у 2011 році. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту" вона має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня (щорік) в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Але у 2011 році відповідач виплатив цю допомогу у розмірі меншому, ніж це передбачено законодавством 120 грн. Позивач просить стягнути з відповідача недоплачену щорічну грошову допомогу в розмірі п»яти мінімальних пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат, а також визнати дії відповідача з приводу недоплати суми допомоги за вказаний час протиправними. Справу позивач просив розглянути у його відсутність.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення проти позову, де вказала наступне. Позивач дійсно знаходиться на обліку в УПСЗН як учасник війни. Відповідач є бюджетною установою і здійснює виплату ветеранам війни до 05 травня щорічної допомоги в межах затверджених кошторисом асигнувань. Міністерство праці та соціальної політики України відповідно до Законів про Державний бюджет України на відповідний рік є головним розпорядником коштів "Щорічна разова допомога ветеранам війни". Таким чином Міністерством праці доводяться до Головного управління праці та соціального захисту населення лімітні асигнування по зазначеній виплаті та затверджує кошторис, відповідно до якого проводяться виплати. Тому вважає, що виплата разової щорічної допомоги до 05 травня позивачці у 2011 році проведена законно, на підставі Постанови КМ України від 04.04.2011 р. №341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань». Довідкою з Дубенського управління Державного казначейства ГУДКУ у Рівненській області підтверджується, що управлінням праці та соціального захисту населення райдержадміністрації рахунки за програмою класифікації видатків КПК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни» не відкриті і не подані розписи та кошторисні призначення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Позивачка в судове засідання не з"явилась, просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання теж не з'явилась, подала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 17 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Відповідно до ст. 17-1 зазначеного Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення пенсіонерам - за місцем отримання пенсії.

Таким чином, відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації, є головним розпорядником коштів бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема, пільг громадянам, які віднесені до ветеранів війни.

Тому суд вважає, що звернення з позовними вимогами до управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації щодо стягнення разової грошової допомоги ветерану війни є обґрунтованими і саме цей відповідач зобовязаний сплатити недоплачені суми допомоги.

Позивачка відповідно до п. 2 ст. 9, ч. 5 ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-XII від 22.10.1993р. є ветераном війни і має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня (щорік) в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком як учасник війни. Вона перебуває на обліку у відповідача у цій якості, що підтверджено її посвідченням учасника війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6рп/2007р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними, є остаточним та обовязковим для виконання на території України.

Згідно чинному законодавству розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Мінімальний розмір пенсії за віком на підставі ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Суд вважає, що наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови позивачці в реалізації її конституційних гарантій та прав на отримання щорічної допомоги до 5 травня як ветерану війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У 2011 році відповідач нарахував і сплатив позивачці вказану вище допомогу у відповідності до Постанови КМ України від 04.04.2011р. №341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань» у сумі 120 грн., але розмір цієї допомоги не відповідає розміру, встановленому ч. 5 ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту.

Законом України „Про державний бюджет України на 2011 рік на час виплати позивачці допомоги до 5 травня дія ст. 14 спеціального Закону України не була призупинена і згідно неї ветерани війни мали право на отримання до дня перемоги одноразової щорічної допомоги у встановленому цим Законом розмірі. Але, при нарахуванні вказаної допомоги відповідач керувався «Порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», затвердженого Постановою КМ України №228 від 28 лютого 2002 р., не зважаючи на те, що Законом України «Про Державний бюджет на 2011 рік» право встановлювати розміри соціальних виплат Кабінету Міністрів України на час нарахування і виплати позивачці допомоги надано не було. Визначальною величиною для нарахування соціальної допомоги до 5 травня є мінімальна пенсія за віком. Але при нарахуванні одноразової допомоги позивачці до 5 травня відповідач користувався не Законом, а Постановою КМ України №211 від 18.03.2009 року. На підставі цього дії Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації щодо недоплати позивачці щорічної разової грошової допомоги є протиправними.

Суд вважає, що дії відповідача щодо недоплати позивачу щорічної допомоги до 5 травня у 2011 році є неправомірними як такі, що не ґрунтуються на законі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 95, 116, 117 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту", ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації по нездійсненню виплати громадянці ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2011 року у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком як учаснику війни у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський місьрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя :