Справа № 606/1961/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року К/800/34112/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року по справі №606/1961/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі

Тернопільської області (далі - Управління)

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Управління, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перерахунок пенсії. Просила визнати протиправними дії та рішення Управління та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року, позов задоволено.

Визнано дії Управління щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах протиправними.

Зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 жовтня 2013 року.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у жовтні 2013 року звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як особа, що має пільговий стаж, передбачений Списком №1.

Відповідач протоколом від 8 листопада 2013 року №14 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.

Відмова мотивована тим, що пільговий стаж позивача, який надає право на призначення такої пенсії, складає 5 років 7 місяців 7 днів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб'єкта владних повноважень, ОСОБА_4 звернулась до суду і зазначила, що її пільгового стажу достатньо для призначення пільгової пенсії з 21 липня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі статтею 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судами попередніх інстанцій досліджено копію трудової книжки позивача, копію наказу Теребовлянської фабрики ялинкових прикрас від 30 листопада 1993 року №558-к «Про затвердження переліку робочих місць, виробництв і професій, працівникам яких підтверджується право на пільги та компенсації», копію наказу Теребовлянської фабрики ялинкових прикрас від 23 жовтня 1997 року №176-к «Про затвердження переліку робочих місць, робіт, і професій, посад, працівники яких підтверджується право на пільги та компенсації», копію висновку Управління праці та зайнятості населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 9 грудня 1998 року №10, копію висновку державної експертизи умов праці Головного управління праці та зайнятості населення Тернопільської обласної державної адміністрації щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 11 листопада 2002 року №158/05, копію довідки від 28 жовтня 2013 року №4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, копії довідок від 28 жовтня 2013 року №2,3 про заробітну плату для обчислення пенсії, які підтверджують наявність у позивача загального стажу роботи більше 17 років та спеціального - на посаді склодува другого розряду, віднесену до Списку №1 №1150101а-18856 - більше 8 років.

Крім того, визначальною умовою призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є проведення атестації робочих місць, яка здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Порядок №383), згідно з пунктом 3 якого при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Водночас, пунктом 4.5 Порядку № 383 встановлено, що якщо з 21 серпня 1992 року атестація не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, позивач працювала склодувом у Відкритому акціонерному товаристві «Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас» у період з 21 серпня 1989 року по 29 січня 1993 року, з 25 січня 1994 року по 31 травня 1995 року, з 1 липня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 1 лютого 1996 року по 30 червня 1996 року, з 1 серпня 1996 року по 31 грудня 1996 року, з 1 липня 1997 року по 31 грудня 1997 року, з 1 квітня 1998 року по 31 грудня 1998 року, з 1 квітня 1999 року по 18 червня 1999 року.

Атестація робочих місць на підприємстві проводилась відповідно до наказів від 30 листопада 1993 року №558-к, від 23 жовтня 1997 року № 176-к та підтверджена висновками Управління праці та зайнятості населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 9 грудня 1998 року №10 та державної експертизи умов праці Головного управління праці та зайнятості населення Тернопільської обласної державної адміністрації щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 11 листопада 2002 року №158/05.

Відповідно до частини 2 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, а тому, подана Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області у жовтні 2013 року заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі Тернопільської області відхилити.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.