Справа № 670/66/16-а
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 670/66/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року 15:07м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБожук Д.А.
при секретаріГненній Ю.І.
за участі:позивача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури про виправлення неточної, доповнення неповної інформації, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3.) звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури (далі по тексту - відповідач) у якому просить уточнити та доповнити інформацію, яку прокурором Садовським А.М. зібрано в незаконний спосіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працівником прокуратури Віньковецького району відібрано пояснення від гр. ОСОБА_5 без повідомлення ОСОБА_3 та її сім'ї та без відібрання пояснень в інших осіб. Тому, посилаючись на п.1, 3 ч.1, п.4 ч.3 ст.10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" просить уточнити та доповнити зазначену інформацію.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини на які посилається у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився та уповноваженого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. 04.04.2016 до суду надійшли письмові заперечення відповідача (вх.№7372 від 04.04.2016), відповідно до яких просить залишити позовну заяву без розгляду. Зазначає, що Віньковецький відділ та Городоцька місцева прокуратура не є юридичними особами у понятті визначеному ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та не можуть бути відповідачами у справі. Крім того, на думку відповідача, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки його явка не визнавалася судом обов'язковою.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Суд встановив, що 23.11.2015 позивач звертався до відповідача з заявою про виправлення неточної, неповної інформації та спростування інформації щодо бездіяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час спорудження криниці по вул. Подільській в с.Нетечинці Віньковецького району.

За результатами розгляду звернення відповідачем 02.12.2015 надано відповідь №50-010-10, в якій вказано на відсутність підстав для уточнення та доповнення інформації, оскільки остання відноситься до оціночних суджень.

Вважаючи інформацію, отриману працівником прокуратури від гр. ОСОБА_5, неточною та неповною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.10 Закону №2939-VI, кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.8 Закону №1789-XII законні вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. Ухилення від виконання законних вимог прокурора тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Посадові особи і громадяни зобов'язані з'являтись за викликом прокурора і давати пояснення з обставин, які з'ясовуються прокурорською перевіркою. В разі ухилення від прибуття посадова особа або громадянин за постановою прокурора можуть бути доставлені примусово органами міліції.

За змістом ст.20 Закону №1789-XII при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право отримувати від посадових та службових осіб і громадян усні або письмові пояснення, в тому числі шляхом виклику відповідної особи до органу прокуратури. Дії, передбачені пунктами 3, 4 та 5 частини першої цієї статті, можуть бути вчинені виключно під час проведення перевірки в порядку, передбаченому статтею 21 цього Закону.

Згідно ст.21 Закону №1789-XII, перевірки проводяться за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, а також за власною ініціативою прокурора.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, відбираючи пояснення у гр. ОСОБА_5, діяв виключно в межах покладених на нього законом завдань та повноважень.

З системного аналізу фактичних обставин справи крізь призму вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що інформація, уточнити та доповнити яку просить позивач, не відноситься до публічної інформації.

Статтею 10 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) визначено види інформації за змістом, а саме: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації.

Згідно ч.1 ст.19 Закону №2657-XII, соціологічна інформація - будь-які документовані відомості про ставлення до окремих осіб, подій, явищ, процесів, фактів тощо.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" встановлено, що не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд звертає увагу, що в своїй практиці Європейський Суд з прав людини розрізняє факти та оціночні судження.

У рішенні у справі Lingens v. Austria, Європейський Суд зазначив, якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані.

Право вільно передавати інформацію поширюється не лише на "інформацію" та "ідеї", які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає "демократичного суспільства" (рішення у справі Handyside v.United Kingdom).

Оскаржувана позивачем інформація відноситься до соціологічної інформації, оскільки має характер оціночного судження гр. ОСОБА_5 щодо побудови криниці мешканцями села Нетечинці та не є предметом судового захисту. Виявленим фактом при цьому є побудована криниця.

Щодо твердження відповідача про те, що Віньковецький відділ та Городоцька місцева прокуратура не є юридичними особами у понятті визначеному ст.50 КАС України та не можуть бути відповідачами у справі, суд зазначає наступне.

Згідно п.9 ст.3 КАС України, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 ст.50 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, відповідачем є суб'єкт владних повноважень, яким є Віньковецький відділ Городоцької місцевої прокуратури.

Суд відхиляє як необґрунтоване твердження відповідача щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду із адміністративним позовом, оскільки підставою для звернення позовних вимог до Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури слугувала відмова останнього (№50-010-10 від 02.12.2015) уточнити та доповнити інформацію, зазначену у зверненні ОСОБА_3

Суд звертає увагу на те, що реалізація у цих правовідносинах суб'єктивних прав фізичних осіб не переводить спір із категорії приватноправового до категорії публічно-правового.

Згідно ч.8 ст.22 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08 квітня 2016 року

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук