Справа № 2-а-809/08/1416
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2010 р.Справа № 2-а-809/08/1416

Категорія:2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Богатирчук Г.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного

суду у складі:

головуючого Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Журкіній І.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2008 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва, про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»за період часу з 2006-2008 роки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2008 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва щодо не перерахунку та не виплати пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_3 заборгованість по невиплаті щомісячної соціальної допомоги за 2007 рік та 10 місяців 2008 року 2413,01 грн. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва з 1 листопада 2008 року підвищити та сплачувати пенсію ОСОБА_3 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 201 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції змінює, якщо судом правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус «дитина війни», що встановлено судом першої інстанції та підтверджується посвідченням .

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Позивачу вищезазначене підвищення у 2006, 2007 та 2008 роках не виплачувалось.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010) тому суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин саме положення попередньої редакції КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про належні йому виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 24 вересня 2008 року.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за вказаний період 2007 року не врахувавши річний строк звернення в адміністративних справах.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач особисто наголосив на факті пропуску строку звернення до суду заявляючи вимогу про його поновлення, в той же час позивач не обґрунтував поважність причини пропуску цього строку, що в свою чергу робить зазначену вимогу про поновлення безпідставною.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги лише за період починаючи з 24.09.2007 року.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007 вищевказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»втратили чинність, отже з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України відповідачем вказане підвищення позивачу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось.

Отже враховуючи річний строк звернення до адміністративного суду, позовні вимоги щодо стягнення соціальної допомоги за 2007 рік підлягають задоволенню лише за період часу з 24 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Постановляючи рішення суд першої інстанції також вирішив стягнути з відповідача виплати заборгованості за 10 місяців 2008 року, що є невірним виходячи з наступного.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-УІ підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже лише з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії за 2008 рік.

Судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що суд першої інстанції зобовязуючи підвищити та сплатити зазначені виплати за 2008 рік, за період часу з 01 листопада 2008 року та в подальшому нараховувати та виплачувати вказані виплати, безпідставно задовольнив таку вимогу оскільки суд не може передбачити порушення прав позивача на майбутнє, та згідно з доповненням до позовних вимог, позивач має право на підвищення пенсії лише з 22 травня 2008 року та по 31 жовтня 2008 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміненню шляхом викладення резолютивної частини в іншій редакції із частковим задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2008 року - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2008 року змінити.

Викласти резолютивну частину змінюваної постанови в наступній редакції :

«Адміністративний позов Зімово?ї ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»- задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва по несвоєчасному донарахуванню по виплаті ОСОБА_3 Катер?ині ОСОБА_4 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період часу з 24 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період часу з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2008 року неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_5 підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни»(в редакції по 31 грудня 2007 року), у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з часу з 24 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період часу з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2008 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: /ОСОБА_6/

Суддя: /ОСОБА_7/

Суддя: /ОСОБА_1/