Справа № 750/10672/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 22 серпня 2014 року № 475. Дане рішення стосується наявності переплати позивачу пенсії за період з 01 травня 2010 року по 30 червня 2014 року у сумі 82 684,60 грн. та проведення відрахувань з пенсії позивача у рахунок відшкодування сум переплати.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2016 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 12 липня 2014 року повторно отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в розмірі 70 % грошового забезпечення.

При цьому, пенсія за вислугу років ОСОБА_3 була призначена з 01 травня 2010 року відповідно до заяви від 17 лютого 2011 року у зв'язку із звільненням з органів МВС у відставку 30 квітня 2010 року за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

На виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року наказом УМВС України в Чернігівській області № 139 о/с від 06 червня 2014 року ОСОБА_3 був поновлений на посаді інспектора сектора дорожньо-патрульної служби та організації розшуку викраденого автомототранспорту відділу Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області з 30 квітня 2010 року.

З урахуванням наведених обставин та на виконання статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій осіб», виплату раніше призначеної позивачу пенсії було припинено з 01 липня 2014 року.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 11 липня 2014 року № 188 о/с ОСОБА_3 було звільнено у запас за п. 64 а (за віком) з посади юрисконсульта сектора моніторингу та юридичного забезпечення управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 25 років 9 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні - 27 років 4 місяці 28 днів.

24 жовтня 2014 року у зв'язку зі звільненням за віком з органів внутрішніх справ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу знову призначена пенсія з 12 липня 2014 року.

Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_3 було поновлено на службі з 30 квітня 2010 року, то виникла переплата пенсії за період з 01 квітня 2010 року по 30 червня 2014 року в сумі 82 684,60 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення від 22 серпня 2014 року №475 про стягнення сум надміру виплаченої пенсії. Стягнення здійснюється з пенсії ОСОБА_3 в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Як зазначалося вище, позивач перебуває на обліку в перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70 % грошового забезпечення.

За період з 01 квітня 2010 року по 30 червня 2014 року відповідачем було надміру виплачено ОСОБА_3 кошти у сумі 82 684,60 грн.

Однак, ОСОБА_3 не повернув у добровільному порядку зазначену суму коштів.

Згідно з ч. 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведеної норми, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Крім того, за змістом статті 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Виходячи із аналізу статті 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Так, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2013 року позивач був поновлений на посаді у відділі Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області з 30 квітня 2010 року. Однак, позивач не надав вчасно дану інформацію про поновлення на службі відповідачу, тому пенсія продовжувалась йому виплачуватись з Державного бюджету України. Дану інформацію апелянт надав управлінню пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області лише у червні 2014 року.

Відтак, з урахуванням наведеного вбачається, що переплата пенсії була здійснена внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Разом з тим, в березні 2015 року позивач вже звертався до Деснянського районного суду м. Чернігова (справа №750/2890/15-а) з вимогами щодо визнання протиправним рішення головного управління щодо наявності переплати пенсії за період з 01 травня 2010 року по 30 червня 2014 року у сумі 82 684,60 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2015 року, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Тобто, вимоги позовної заяви, розглядуваної в даному провадженні про скасування рішення №475 від 22 серпня 2015 року є ідентичними з позовними вимогами первісного позову у справі №750/2890/15-а.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого предмету і між тими самими сторонами.

Відповідно до статті 203 КАС України - постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 157 КАС України - суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи викладене та те, що обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли до винесення ухвали суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.