Справа № 826/2193/15
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 грудня 2015 року м. Київ справа № 826/2193/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Н.В. Васильченко,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, Фонду державного майна України, треті особи: Реєстраційна служба Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, Фонд державного майна України, про визнання наказів протиправними та їх скасування, -

в с т а н о в и в :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 23.12.2014 року № 2839 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 21.11.2014 року № 2657»; визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 29.12.2014 року № 2896 «Про затвердження акта оцінки державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське»; визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 31.12.2014 року № 2912 «Про затвердження плану приватизації державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське» ()»; визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 15.01.2015 року № 18 «Про внесення змін до деяких наказів Фонду державного майна України»; визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України № 310 від 12.03.2015 року «Про завершення приватизації майна державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське»; скасовано реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.01.2015 року за № 9000496 та за № 0000678; зобов'язано Реєстраційну службу Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відміну державної реєстрації припинення Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Миколаївське».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року, скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, Фонду державного майна України, треті особи: Реєстраційна служба Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, Фонд державного майна України, про визнання наказів протиправними та їх скасування, на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою стосовно повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України, посилаючись на положення пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до якої сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

В силу пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. За змістом цієї норми дії судді не є суто процесуальними, перелік яких міститься у інших пунктах частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» та частини п'ятої 214 КАС України, оскільки потребують оцінки обґрунтованості доводів касаційної скарги порівняно з висновками судів у судових рішеннях.

Крім цього, за загальним змістом частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається у випадку, коли відбулись процесуальні наслідки, які не залежать та не потребують розгляду справи по суті та оцінки обставин справи і наданих сторонами доказів.

З огляду на наведене, вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» не можуть бути застосовані у разі відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судових палат у цивільних та адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 12 листопада 2014 року (справа № 6-138цс14).

Слід зауважити, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи уподовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» від 28 листопада 1999 року наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі» (справа «Ryabykh v. Russia» від 24 липня 2003 року).

Так, відмовляючи у відкритті касаційного провадження по пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України, суддя-доповідач надав оцінку доводам касаційної скарги, порівняв їх з висновками судів, викладеними в судових рішеннях та вирішив питання стосовно необхідності перевірки висновків судів на підставі матеріалів справи.

Вищевказана правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 09 грудня 2014 року (справа № 21-532а14). Разом з цим, слід зазначити, що подібна правова позиція також висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 вересня 2015 року (справа № 21-1884а15), в якій вказано, що суд касаційної інстанції, відмовляючи у відкритті провадження по пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України, фактично надавши оцінку доводам касаційної скарги, погодився з висновком суду апеляційної інстанції та залишив без змін судове рішення.

За такого правового врегулювання, вирішуючи клопотання про повернення коштів по сплаті судового збору за даною касаційною скаргою, суддя, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, яка полягає у поверненні суми судового збору у разі, якщо справа не розглядається по суті та судом не здійснювалась перевірка доводів касаційної скарги, дійшов висновок про відмову у задоволенні такого клопотання.

Керуючись статтями 87, 98, 210, 231 КАС України,

у х в а л и в :

У відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Васильченко