Справа № 826/20463/15
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Кошіль В.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016

та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2015

за позовом Приватного підприємства «Айленд»

до Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фіскальна служба України подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2015.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 (редакція діє з 01.09.2015), за подання до адміністративного суду суб’єктом владних повноважень касаційної скарги на рішення суду немайнового характеру, ставка судового збору встановлена у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Станом на день звернення позивачем до суду розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру складав 1 розмір мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року.

Відповідно до ст. 8. Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня – 1218 гривень.

З постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2015 вбачається, що судовий збір при поданні позовної заяви становив 1218 грн., отже за подачу касаційної скарги розмір ставки складає 1461,60 грн.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у встановленому розмірі, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Посилаючись на Конституцію України та приписи Закону України «Про судовий збір», скаржник вказує на обмежене фінансування державної установи, що є показником незадовільного майнового стану та відповідно підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Крім того, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з наведених норм, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (належні стороні майнові права та обов'язки).

Тобто, відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заявника. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджуються скрутне матеріальне становище скаржника, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Таким чином, обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України (обмежене фінансування) та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, (відсутність фінансування) не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Також, слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов’язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того слід зазначити, що п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який відтворюється ч. 1 п. 3 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тому, звільнення органу державної фіскальної служби від сплати судового збору з підстав неналежного фінансування може розцінюватись як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками процесу.

Частиною 1 ст. 108 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Державна фіскальна служба України може усунути вищевказані недоліки до 04.05.2016.

Згідно з ч. 2 ст. 108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 108, ст. 210 - 214 Кодексу адміністративного судочинства України, –

УХВАЛИВ:

3. Залишити без руху касаційну скаргу Державної фіскальної служби України.

4. Встановити скаржнику строк до 04.05.2016 для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кошіль