Справа № 804/567/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 р. Справа № 804/567/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача Васільєва В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Поляріс Плюс» про скасування постанови, -
28.01.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» з позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Поляріс Плюс», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Рижук Лесі Вікторівни від 20.11.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поляріс Плюс» витрат на проведення виконавчих дій у розмірі - 116,82грн. по виконавчому провадженні №43997591.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, пояснив обставини справи таким чином як це викладено вище.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти цього адміністративного позову. Відповідно до наданих заперечень представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дніпропетровськгаз», адже під час винесення оскаржуваних постанов державний виконавець діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження» та винесення оскаржуваних постанов є наслідком невиконання ТОВ «Поляріс Плюс» рішення суду за ВП №43997591 у добровільному порядку.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо предмета спору суду не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд встановив наступні обставини.
На виконання вищевказаного рішення господарським судом міста Києва 27.05.2014 року було видано відповідний наказ.
Так, 14.07.2014 державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43997591 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі №910/5597/14, добровільний строк для виконання - до 21.07.2014 року.
Ухвалою господарського суду м. Києва, справа №910/5597/14, від 19.01.2015 року скаргу ПАТ «Дніпропетровськгаз» на дії державного виконавця Рижук Л.В. Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу господарського суду м. Києва від 27.05.2014 року у справі №910/5597/14 було задоволено частково та визнано неправомірними дії державного щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.11.2014 року за виконавчим провадженням №43997591 та скасовано цю постанову (ухвала набрала законної сили - 19.01.2015 року).
Як зазначило у своєму позові ПАТ «Дніпропетровськгаз», згодом воно направляло на адресу відповідача письмові звернення щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва, проте такі були залишені ним без належної уваги, будь-яких відповідей не надходило.
Також 06.02.2015 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку зі скасуванням господарським судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.
Частиною 1 ст.31 Закону визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Таким чином, рішення суду, виконання якого відбувається в рамках ВП №43997591, у встановлений державним виконавцем строк, боржником самостійно не виконано, дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником не вчинено, підтверджуючих документів про виконання рішення суду до відділу державної виконавчої служби не надходило.
А відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Частиною другою зазначеної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, а також у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Згідно п.3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі - Інструкція), постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог закону.

Враховуючи те, що боржник не здійснив дій, спрямованих на самостійне виконання рішення суду у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк у відповідності до вимог Закону державним виконавцем була винесена постанова про стягнення виконавчого збору від 20.11.2014 року в розмірі - 87093,10грн. та від 20.11.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 116,82 грн.

Пунктом 2 ч.1 ст.28 Закону визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 6 Пленуму Вищого адміністративного Суду України «Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 21.05.2012 року №5, судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Отже, виконавчий збір - це вид відповідальності боржника за невиконання рішення самостійно, який стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Тому, винесена постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Рижук Лесі Вікторівни від 20.11.2014 року про стягнення з ТОВ «Поляріс Плюс» виконавчого збору у розмірі - 87093,10грн. по ВП №43997591 є правомірною та скасуванню не підлягає. А що стосується посилань позивача на не ознайомлення із оскаржуваними постановами державного виконавця, то як вже вказувалось за ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» такі постанови направлялись боржнику - ТОВ «Поляріс Плюс».

Згідно ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з:

2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Згідно оскаржуваної постанови від 20.11.2014 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій такі витрати були постановлені до стягнення з ТОВ «Поляріс Плюс» за ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у сумі - 116,82 грн.

Тобто, аналіз вищевикладеної норми Закону України «Про виконавче провадження» показує, що кошти виконавчого провадження складаються зокрема зі стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. А зі змісту постанови спірна сума у 116,82 грн. постановлена до стягнення з ТОВ «Поляріс Плюс» - боржника за ВП №43997591.

Отже, постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Рижук Лесі Вікторівни від 20.11.2014 року про стягнення з ТОВ «Поляріс Плюс» витрат на проведення виконавчих дій у розмірі - 116,82 грн. по ВП №43997591 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Таким чином, суд акцентує увагу позивача на тому, що оскаржувані постанови державного виконавця були винесені у відношенні боржника по ВП №43997591 - ТОВ «Поляріс Плюс», та права, свободи, інтереси стягувача у цьому виконавчому провадженні, тобто ПАТ «Дніпропетровськгаз», жодним чином не були порушені. Адже державний виконавець діяв в межах наданих йому законом повноважень, зокрема і щодо стягнення з боржника виконавчого збору за ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» та витрат на проведення виконавчих дій за ст.41 вказаного Закону з винесенням щодо цього відповідних постанов.

Водночас, як зазначив позивач, він не погоджується із бездіяльністю державного виконавця щодо не надання відповідей на його звернення про необхідність відкриття виконавчого провадження після скасування господарським судом м. Києва постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Рижук Лесі Вікторівни від 21.11.2014 року, на інші звернення щодо виконання наказу господарського суду м. Києва по стягненню 843112,90грн., з урахуванням вже частково стягнутих 766499,56грн. (зазначене вище платіжне доручення №22517). Цю бездіяльність він хибно пов'язує із винесенням відповідачем оскаржуваних постанов та стягненням з ТОВ «Поляріс Плюс» виконавчого збору у розмірі - 87093,10 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі - 116,82 грн. в рамках виконавчого провадження.

Отже, у цьому випадку позивач обрав невірний спосіб захисту на його думку порушених бездіяльністю відповідача прав, свобод та інтересів. А за п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

З цього приводу суд вважає за необхідне наголосити, що у відповідності до положень ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Також згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право в тому числі ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець діяв в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень. Тому, у задоволенні цього адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні даного адміністративного позову у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 21 березня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 21 березня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник