Справа № 820/18496/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2016 р. м. Київ К/800/42939/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі: Бруй О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року

у справі №820/18496/14

за позовом Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (надалі - ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД»)

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (надалі - СДПІ з ОВП у м.Харкові)

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У листопаді 2014 року ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати:

податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № в частині зменшення платникові бюджетного відшкодування з ПДВ на 1848605 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 924302,50 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року № , згідно з яким позивачеві збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на 2456608,50 грн. (у тому числі 1637739 грн. за основним платежем та 818869,50 грн. штрафних санкцій)

податкове повідомлення-рішення від 31.07.2014 року №, за яким підприємству визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 348640 грн. (у тому числі 278912 грн. за основним платежем та 69728 грн. за штрафними санкціями).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 року, позов задоволено.

Судові рішення зі спору мотивовані тим, що у межах виконання своїх зобов'язань за договорами підряду, укладеними з Публічним акціонерним товариством «ФЕД» (далі - ПАТ «ФЕД»), позивачем виконувалися роботи з капітального ремонту виробів авіаційної техніки, постачання яких звільнене від оподаткування податком на прибуток відповідно до підпункту «ґ» пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України. Також суди дійшли висновку, що ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» підтвердило належними первинними документами реальність придбання товарів та робіт у задекларованих контрагентів-постачальників.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судами норм матеріального права, ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, ухвали суду апеляційної інстанції та прийняття у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи з'ясовано, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті СДПІ з ОВП у м.Харкові за наслідками проведення документальної планової перевірки ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, оформленої актом від 15.07.2014 року № 218/28-09-46-01-03/14310052.

Так, під час перевірки відповідачем зроблено висновок, що ремонтні роботи, поставлені позивачем ПАТ «ФЕД» у межах виконання своїх зобов'язань за договорами підряду від 21.02.2012 року № 16/12-237 та від 13.05.2013 року № 44/13-237, не є капітальним ремонтом, а тому операції з постачання цих робіт мають оподатковуватися за загальними правилами оподаткування.

На обґрунтування цього висновку СДПІ з ОВП у м.Харкові посилається на те, що аналіз калькуляцій та щомісячних відомостей формування собівартості реалізованих робіт свідчить про невідповідність витратних матеріалів, використаних позивачем при виконанні розглядуваних робіт, витратам на капітальний ремонт об'єктів основних засобів.

Також СДПІ з ОВП у м.Харкові було встановлено, що агрегати передавалися позивачеві замовником (ПАТ «ФЕД») вже після виконання певного обсягу ремонтних робіт, вартість яких значно перевищує вартість виконаних ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» робіт. Фактично, за висновком позивач виступав субпідрядником ПАТ «ФЕД» та виконував лише окремі види технічних робіт (пред'явницькі випробування, контровку, приймально-здавальні випробування).

Надаючи оцінку обставинам у справі, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з неповного з'ясування судами попередніх інстанції усіх обставин справи з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, строком на 10 років, починаючи з 1 січня 2011 року звільняється від оподаткування прибуток підприємств літакобудівної промисловості, отриманий від основної діяльності (підклас 35.30.0 клас 35.30 група 35.3 розділ 35 КВЕД ДК 009:2005), а також від проведення такими підприємствами науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт (підклас 73.10.2 клас 73.10 група 73.1 розділ 73 КВЕД ДК 009:2005), які виконуються для потреб літакобудівної промисловості.

З набранням чинності Законом України від 02.10.2012 року № 5412-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо врегулювання окремих питань оподаткування» (тобто з 04.11.2012 року) наведену норму було викладено у такій редакції: тимчасово, строком на 10 років, починаючи з 1 січня 2011 року звільняється від оподаткування прибуток підприємств літакобудівної промисловості, отриманий від основної діяльності (клас 30.30 група 30.3 розділ 30 КВЕД ДК 009:2010), а також від проведення такими підприємствами науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт (клас 72.19 група 72.1 розділ 72 КВЕД ДК 009:2010), які виконуються для потреб літакобудівної промисловості.

Як встановили суди та не заперечується учасниками провадження, до основних видів діяльності позивача належить виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання, який згідно з Класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2010 (прийнято та надано чинності наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457) віднесено до класу 30.30 групи 30.3 розділу 30.

Цей клас включає, зокрема, капітальний ремонт, реконструкцію повітряних літальних апаратів та їх двигунів.

Приймаючи рішення про задоволення даного позову, суди попередніх інстанцій послалися на те, що виконані позивачем роботи (контровка, випробування, приймально-здавальні випробування) є невід'ємними частинами капітального ремонту згідно з «Руководством по капитальному ремонту», що застосовується на ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД».

Втім, як наголошує СДПІ з ОВП у м.Харкові, виконання підрядником робіт, що становлять окремі обов'язкові етапи капітального ремонту, не свідчить про здійснення цим підрядником капітального ремонту в цілому. Адже ціллю капітального ремонту є відновлення втрачених первісних технічних характеристик об'єкта, усунення істотних несправностей. Цей вид ремонту передбачає повне розбирання об'єкта, що ремонтується, заміну всіх зношених вузлів, деталей, конструкцій тощо з метою відновлення робочого ресурсу, поліпшення експлуатаційних показників об'єкта, що ремонтується тощо.

А відтак у даному разі для встановлення виду ремонту, що фактично провадився позивачем, та визначення порядку оподаткування операцій з поставки таких ремонтних робіт судам, з урахуванням доводів СДПІ з ОВП у м.Харкові, слід було встановити, який фактично комплекс робіт здійснювався відносно спірних об'єктів, які з цих робіт виконувалися позивачем, а які - ПАТ «ФЕД», які матеріали використовувалися позивачем при виконанні цих робіт, якою є питома вага виконаних ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» робіт відносно спірних агрегатів у відновленні втрачених первісних технічних характеристик цих об'єктів, усуненні несправностей, за необхідності вирішивши питання про призначення експертизи для з'ясування цих обставин.

Іншою підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень слугував висновок СДПІ з ОВП у м.Харкові про безтоварний характер операцій з придбання позивачем товарів, робіт та послуг у рамках взаємовідносин з Приватним підприємством «Рембудмонтаж», Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехснаб», Товариством з обмеженою відповідальністю «УТК Пласт», Товариством з обмеженою відповідальністю «КП «Імпульс», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВП Кварц», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК Альянс» та приватною фірмою «Євробуд».

Оцінюючи правові наслідки цих операцій, суди на підставі положень пункту 138.2, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України сформували цілком об'єктивну правову позицію відносно того, що податкові наслідки у вигляді формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт.

Водночас, аналізуючи дотримання платником наведених правил оподаткування, суди послалися на формальну наявність у платника первинних документів (у тому числі податкових накладних), які містять передбачені чинним законодавством обов'язкові реквізити, та не надали належної правової оцінки доводам СДПІ з ОВП у м.Харкові, якими вона мотивує правомірність оспорюваних нарахувань за цими операціями.

Зокрема, не отримали спростування у судах попередніх інстанцій доводи СДПІ з ОВП у м.Харкові про відсутність задекларованих ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» постачальників у дослідженому ланцюгу постачання відповідних товарів від виробника (імпортера) до кінцевого набувача - позивача у справі, що може свідчити про відсутність у цих постачальників активів, які виступали предметом поставки позивачеві. У ході вирішення цього спору відповідач неодноразово наголошував, що безпосередні імпортери товару, який виступав предметом поставок позивачеві, використовували цей товар у власній господарській діяльності та не реалізовували іншим особам.

Суди не перевірили й доводи відповідача про неможливість виконання спірними постачальниками поставок товарів і робіт в силу відсутності необхідних матеріальних, трудових ресурсів; не з'ясували порядок взаємодії позивача з названими постачальниками, не встановили фактичних виконавців операцій; не перевірили чиїми силами та засобами здійснювалося транспортування товару, його зберігання тощо.

Не можна погодитися й з наданою судами правовою оцінкою по епізоду, пов'язаному з формуванням даних податкового обліку за операціями з придбання субпідрядних робіт у товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-К». Заперечуючи проти відображення витрат платника за цими операціями (у тому числі й зі сплати ПДВ) у податковому обліку ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД», СДПІ з ОВП у м.Харкові послалася на відсутність ознак реального суб'єкта господарювання у діяльності цього контрагента, що підтверджується вироком Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 04.12.2014 року по кримінальній справі №524/10551/14-4. По цьому епізоду суди зазначили, що сам факт фіктивності реєстрації контрагента може бути ігнорований за наявності належних первинних документів.

Втім, з таким висновком погодитися не можна, адже, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 01.12.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Разом з тим, частина 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Виходячи з положень ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визначати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що судами з'ясовані всі обставини справи і їм надана правильна юридична оцінка. Вказане позбавляє касаційну інстанцію можливості перевірити юридичну оцінку, надану судами попередніх інстанцій всім обставинам справи.

Зважаючи на наведене, суд касаційної інстанції на підставі ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для повного, достовірного з'ясування та правильного вирішення цього спору.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 5846,40 грн., сплату якого було відстрочено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року - скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС судовий збір в сумі 5846,40 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 40 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)».

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун