Справа № 826/2460/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/2460/13-а

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2016 року № 826/2460/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до

Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про

скасування податкової вмоги та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, а також зобов’язання відповідача вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013, у задоволені позову відмовлено.

27.11.2015 справу було розподілено між суддями. За результатом автоматичного розподілу судових справ для розгляду справи № 826/2460/13-а було визначено суддю Огурцова О.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2015 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно винесено податкову вимогу від 05.02.2013, оскільки 28.12.2012 позивачем до державного бюджету України було сплачено податок на прибуток авансом, але на інший код платежу у зв’язку з відсутністю нового коду, що був введений Наказом Міністерства фінансів України за № 19 лише 17.01.2013.

Представники позивача у судовому засіданні 04.02.2016 підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, через канцелярію суду надав письмові пояснення по справі, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що позовні вимоги стосовно зарахування суми переплати по податку на прибуток в рахунок авансових платежів по податку на прибуток не підлягають задоволенню, оскільки на виконання вимог наказу Міністерства фінансів України від 20.07.2015 №651 «Про затвердження змін до бюджетної класифікації» в органах Державної казначейської служби України 06.10.2015 було здійснено об’єднання двох інтегрованих карток податків з податку на прибуток та авансових внесків з податку на прибуток, у зв’язку з чим, станом на 08.02.2015 відповідно до інтегрованої картки з податку на прибуток у ДП «Енергоатом» обліковується переплата в сумі 1 621 101 445,81 грн. Також, відповідач стверджує, що податкова вимога від 05.02.2013 № 3 є правомірною, оскільки позивачем на підставі платіжного доручення від 28.12.2012 № 7449 на суму 693 000 000,00 грн. було сплачено авансові внески з податку на прибуток за період січень-грудень 2013 року, а тому сплата грошового зобов’язання у такому вигляді не є надміру сплаченою сумою податку на прибуток.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2013 Окружною ДПС – Центральним офісом з обслуговування ВПП прийнято податкову вимогу № 3, якою позивачу нараховано суму податкового боргу у розмірі 2 560 897 грн.

08.02.2013 позивачем подано відповідачу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, у якій в рядку 7 “об’єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 1 - рядок 4)” відображено суму у розмірі 3 666 345 617 грн. У складі декларації за 2012 рік позивачем подано розрахунок щомісячних авансових внесків: в рядку 33 “загальна суму нарахованого до сплати податку на прибуток за звітний (податковий) рік (рядок 14 + рядок 20)” відображено суму у розмірі 34 347 845 грн., а в рядку 34 “авансовий внесок (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік), що підлягатиме сплаті щомісячно у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року (рядок 33/12)” – 2 862 320 грн.

При цьому, 29.10.2012 позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2012 року (9 місяців), у якій в рядку 7 “об’єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 1 - рядок 4)” відображено суму у розмірі 3 220 164 558 грн., а в рядку 22 “сума авансового внеску при виплаті дивідендів, нарахована за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду, що має бути сплачена за місцезнаходженням юридичної особи (рядок 20 - рядок 21)” відображено суму у розмірі 2 948 363 грн.

Платіжним дорученням від 28.12.2012 № 7449 підтверджується факт сплати позивачем авансового внеску з податку на прибуток за січень-грудень 2013 року у розмірі 693 000 000,00 грн.

Тобто, позивачем у грудні 2012 року сплачено суму авансових внесків за 2013 рік.

11.01.2013 позивач звернувся до відповідача із заявою № 441/15, якою просив наявну переплату з податку на прибуток (станом на 01.01.2013 р.), що виникла у грудні 2012 року у зв’язку зі сплатою позивачем авансових внесків з податку на прибуток за січень-грудень 2013 року, частково зарахувати у рахунок погашення авансових внесків за січень-лютий 2013 року.

Враховуючи, що заяви позивача не були задоволені, оскільки надмірна сплата сум з податку на прибуток не була зарахована в рахунок авансових внесків з податку на прибуток за січень-грудень 2013 року, що призвело до прийняття спірної податкової вимоги, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось з відповідним позовом до суду.

Відповідно до частини п’ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Так, позивач в письмових поясненнях від 29.01.2016 зазначає, що доказами наявності переплати з податку на прибуток є оборотно-сальдова відомість по рахунку 64.1.01 (податок на прибуток) за 01.01.2013 – 05.02.2013, згідно яких переплата з податку на прибуток по Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» станом на 05.02.2013 становила 685 551 903,22 грн. (а.с. 16). Також цей факт визнаний відповідачем у листі від 11.01.2013 № 12/8/41-114 (а.с. 133), Державною податковою службою України у листі від 22.01.2013 № 2000/7/20-4117 (а.с.135) та відповідачем у листі від 18.04.2013 № 7434/10/20-245 (а.с. 194).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов’язання – це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов’язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України визначено платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 підрозділу 4 Розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні – лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач платіжним дорученням від 28.12.2012 № 7449 з призначенням платежу - «авансова сплата податку на прибуток за січень-грудень 2013 року» сплатив до бюджету 693 000 000,00 грн. (т. 1, а.с. 11).

Листами від 29.12.2012 та від 11.01.2013 позивач звертався до відповідача з проханням зарахувати наявну переплату з податку на прибуток (станом на 01.01.2013 р.), що виникла у грудні 2012 року у зв’язку зі сплатою позивачем авансових внесків з податку на прибуток за січень-грудень 2013 року, частково зарахувати у рахунок погашення авансових внесків за січень-лютий 2013 року (т. 1, а.с. 12-15).

В листі від 11.01.2013 № 12/8/41-114 (т. 1, а.с. 133) відповідач зазначає, що «Центральний офіс повідомляє, що переплата по ДП НАІ «Енергоатом» станом на 01.01.2013 року становить 700 000 тис. грн., яка утворилась за рахунок авансової сплати по податку на прибуток в грудні 2012 року згідно платіжних доручень від 28.12.12 № 7448 та № 7449 на суму 7 000 тис. грн. та 693 000 тис. грн. відповідно з призначенням платежу «авансова сплата податку на прибуток за січень-грудень 2013 року».».

В листі Державної податкової служби України від 28.01.2013 № 2000/7/20-4117 (т. 1, а.с. 135) зазначено, що «Згідно інформаційних баз даних ДПС України обсяг переплат з податку на прибуток по НАЕК «Енергоатом» станом на 01.01.2013 становить 1 543 млн. грн. яка виникла переважно, внаслідок сплати 28.12.2012 до державного бюджету податку на прибуток у сумі 1 400 млн. грн. з призначенням платежу - «авансова сплата податку на прибуток за січень-грудень 2013 року».».

Листом від 18.04.2013 № 7434/10/20-245 (т. 1, а.с. 194) відповідач, розглянувши листи позивача від 29.12.2013 та від 11.01.2013, повідомив, що «згідно інформаційних баз даних ДПС України обсяг переплат з податку на прибуток по НАЕК «Енергоатом» станом на 01.01.2013 становить 1 543 млн. грн., яка виникла, переважно, в наслідок сплати 28.12.2012 до державного бюджету податку на прибуток в сумі 1 400 млн. грн. з призначенням платежу - «авансова сплата податку на прибуток за січень-грудень 2013 року». У зв’язку з цим повідомляємо, що наказом Міністерства фінансів України від 17.01.2013 №19 затверджено Зміни до бюджетної класифікації для окремого обліку надходжень авансових внесків з податку на прибуток підприємств різних форм власності, їх філіалів, фінансових установ та страхових організацій у 2013 році. Відповідно до узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей подання декларацій з податку на прибуток та сплати податку у 2013 році, затвердженої наказом ДПС України від 21.12.2012 № 1171 (оприлюднений на сайті ДПС України), при розрахунку узгодженої суми грошових зобов’язань в цілях сплати авансових внесків з податку на прибуток надміру сплачені суми цього податку не враховуються. Надміру сплачені суми можуть бути повернені відповідно до вимог статті 43 Податкового кодексу України. Разом з цим, на адміністративному оскарженні – в Окружної ДПС – Центральному офісі з обслуговування ВПП знаходиться повідомлення рішення. від 26.12.2012 за результатами документальної перевірки ДП НАЕК «Енергоатом», яким донараховано 1 537 млн. грн. податку на прибуток за неправомірне використання податкових пільг. При тому, повідомлення-рішення, прийняте за результатами попередньої перевірки ДП НАЕК «Енергоатом» за аналогічне порушення, Київським апеляційним адміністративним судом залишено без змін. Враховуючи вищевикладене, пропонуємо наявну переплату по податку на прибуток використати після остаточного узгодження донарахованих сум за актом перевірки.».

Отже, суд встановив, що станом на 01.01.2013 у ДП НАЕК «Енергоатом» була наявна переплата з податку на прибуток, яка виникла в наслідок сплати 28.12.2012 до державного бюджету податку на прибуток в сумі 693 000 000,00 грн. з призначенням платежу - «авансова сплата податку на прибуток за січень-грудень 2013 року».

Відтак, суд встановив, що на момент винесення податкової вимоги від 05.02.2013 № 3 у позивача була наявна переплата з податку на прибуток і підприємство подавало до відповідача заяви від 29.12.2012 та від 11.01.2013 про зарахування наявної переплати з податку на прибуток, що виникла у грудні 2012 року у зв’язку зі сплатою позивачем авансових внесків з податку на прибуток за січень-грудень 2013 року, у рахунок погашення авансових внесків за січень-лютий 2013 року.

Таким чином, враховуючи висновок колегії суддів, викладений в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 по даній справі, згідно якого наявність у позивача переплати за період січень-лютий 2013 року свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо безпідставного не зарахування надміру сплачених сум з податку на прибуток на погашення суми податкового боргу з податку на прибуток, що у свою чергу призвело до прийняття оскаржуваної вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною і скасування податкової вимоги від 05.02.2013 № 3 підлягає задоволенню.

Водночас, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на майбутнє, оскільки дані дії мають бути вчинені відповідачем з урахуванням висновків суду в даній справі, а, відтак, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби від 05.02.2013 № 3.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов