Справа № 2а-328/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-328/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Кваші Я.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в м. Києві про визнання неправомірним рішення, -

ВСТАНОВИВ :

24.07.2015 позивач звернувся з позовом до Головного управління МВС України в м. Києві, в якому просив:

- поновити пропущений строк на звернення до суду з позовом щодо причин звільнення;

- визнати неправомірним рішення відповідача щодо підстави та формулювання причини звільнення, замінивши підставу звільнення на звільнення з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу - про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 574 о/с від 27.11.1995 оперуповноваженого відділу карного розшуку Радянського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ у запас згідно п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу), затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114.

В адміністративному позові позивач зазначає, що про підстави звільнення відповідачем при внесенні запису в трудову книжку зазначено не було, а про звільнення за п. 66 Положення він дізнався у 2015 році, вважаючи весь час, що його було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

29 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління МВС України в м. Києві з заявою про зміну підстав та формулювання звільнення.

Листом від 13.07.2015р. №14/Д-413 відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви від 29.05.2015 та зазначив, що в його особовій справі міститься копія висновку службової перевірки, проведеної 27.10.1995 працівниками управління внутрішньої безпеки МВС України в м. Києві, за результатами якої наказом відповідача від 31.10.1995р. №441 на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Вважаючи формулювання підстав звільнення незаконним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції залишив адміністративний позов без розгляду за клопотанням відповідача на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України у зв'язку з відсутністю поважних причин пропуску строку на звернення з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави, пов'язану зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу». Згідно зі статтями 9, 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Строки звернення до адміністративного суду встановлено ст. 99 КАС України.

Згідно з ч. 3 вказаної статті в редакції на час звернення з даним позовом до суду, яка є спеціальною для застосування в справах вказаної категорії, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначено ст. 100 КАС України.

Відповідно до ч. 1 цієї статті адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 ст. 100 КАС України передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з положеннями п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження в даній справі є підстави звільнення позивача з публічної служби, яке відбулося згідно з наказом від 31.10.1995 № 441.

З даним позовом позивач звернувся до суду 24.07.2015 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що про підстави звільнення йому стало відомо у 2015 році, що мало наслідком його звернення до відповідача з відповідним листом у липні 2015 року.

Крім того, позивач посилається на у обставину, що підстави звільнення не зазначено у трудовій книжці.

Перевіряючи наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 вказаної статті в редакції на час звернення з даним позовом до суду для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Станом на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ строк на звернення до суду з позовами розглядуваної категорії було визначено ст. 233 КзпП України, яка передбачала, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Таким чином, як станом на момент виникнення спірних правовідносин (звільнення позивача згідно з наказом від № 574 о/с від 27.11.1995), так і на час звернення позивача з даним позовом до суду було встановлено строк на звернення до суду - один місяць з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивачем не заперечується отримання ним після звільнення трудової книжки, запис про звільнення датований 28.11.1995. Крім того, наступний запис після звільнення позивача з органів внутрішніх справ новим роботодавцем було внесено 29.11.1995.

Виходячи з цього, колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що у трудовій книжці не зазначено підстав звільнення, оскільки з'ясувати підстави такого звільнення в останнього була можливість після отримання трудової книжки.

Відповідно до п. 31 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 29 липня 1991 року N 1368-XII, що був чинним на момент звільнення позивача зі служби дисциплінарні стягнення: зауваження, догана, позачергове призначення в наряд, позбавлення звільнення з розташування навчального закладу, підрозділу можуть бути оголошені як наказом, так і усно. Інші стягнення оголошуються в наказі. Про накладення дисциплінарного стягнення оголошується працівникові особисто, перед строєм чи на нараді (зборах).

Таким чином, про підстави звільнення позивач повинен був дізнатися при звільненні у 1995 році та оголошення йому відповідного наказу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що наказ йому оголошувався.

При цьому, колегія суддів враховує, що за загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

До суду даний позов було подано через 20 років після звільнення лише у 2015 році, тобто з пропуском місячного строку на звернення до суду з позовом вказаної категорії.

Виходячи з цього, колегія суддів приходить до висновку, що в суду відсутні правові підстави для поновлення позивачу строку на звернення до суду.

Таким чином, застосування п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України до спірних правовідносин є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 56, 60, 99, 196, 196, 199, 200, 205 та 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 11.04.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.