Справа № 821/2763/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/2763/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

Крусяна А.В.,

за участю секретаря судового засідання Богданової С.Д., Макогон С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

20.08.2015р. товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі ДПІ) про визнання протиправними дій ДПІ та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2015р. № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ на 2 604 091,50 грн., в т.ч. за основним платежем на 1 736 061 грн., штрафними санкціями - 868 030,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно із положеннями Податкового кодексу України, зокрема п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ, використання від'ємного значення з ПДВ здійснюється згідно із заявою за вибором платника податку або для визначення бюджетного відшкодування, або для визначення розміру сум податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні. При подачі декларації з ПДВ за лютий 2015 року позивач у поданій заяві виявив бажання від'ємне значення з ПДВ направити для збільшення розміру сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, тобто у рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів. На підставі викладеного доводи податкового органу про завищення сум від'ємного значення з ПДВ за лютий 2015р. позивач вважав неправомірними.

Відповідач заперечував проти позову, мотивуючи це тим, що відповідно до ст.200-1 та п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України у зв'язку із введенням електронного адміністрування ПДВ платник податку після 01.02.2015 р. мав визначитись з напрямом використання від'ємного значення з ПДВ попередніх січню 2015 року податкових періодів і звернутись з відповідною заявою до податкового органу і після такого звернення використати від'ємне значення у відповідності до законодавства України. У зв'язку з тим, що заява про напрям використання від'ємного значення позивачем була надана до податкового орану 20.03.2015 р., тобто у березні 2015 року, відповідач вважає, що саме з березня 2015 року платник податків може використовувати це від'ємне значення за обраним ним напрямом такого використання. Крім того, відповідач зазначив, що у деклараціях з ПДВ позивача за січень 2015 року від'ємне значення з ПДВ попередніх податкових періодів не декларувалось взагалі. З цих причин відповідач вважає висновки акта перевірки та складення податкового повідомлення-рішення правомірними та просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову з прийняттям нової про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені та вбачаються з матеріалів справи наступні обставини.

В ході проведення податковим органом камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ "ТРЦ "Фабрика" за лютий 2015р., за результатами якої 17.04.2015р. складений акт № 66/21-03-15-07/37541696, встановлені порушення пп.7 п.5 розділу V та п.2, п.3, п.5 розділу ІХ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Мінфіну України від 23.09.2014р. № 966, зареєстрованого в Мінюсті 20.01.2015р. за № 102/26547, п.33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, які призвели до заниження ПДВ на суму 1 736 061 грн.

До таких висновків ДПІ прийшла внаслідок встановлення невірного заповнення позивачем р.20.1 декларації з ПДВ за лютий 2015р., в якому завищений розмір від'ємного значення на суму 1 736 061 грн., оскільки у р.24 декларації з ПДВ за січень 2015р. відсутній залишок від'ємного значення. Також податковий орган вважав, що у додатку 2 до декларації не вказаний залишок від'ємного значення сум ПДВ у розрізі звітних (податкових) періодів, який має відповідати сумі, зазначеної у гр.4 таблиці 1. Крім того, ДПІ зазначала, що позивачем у р.26 та р.31 у декларації невірно задекларований залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01.02.215р. у розмірі 14 010 550 грн., в той час як за даними картки особового рахунку така сума складає 15 746 611 грн.

За наслідками перевірки та розгляду заперечень на акт перевірки 12.05.2015р. ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 2 604 091,50 грн., в т.ч. за основним платежем на 1 736 061 грн., штрафними санкціями - 868 030,50 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного ППР, враховуючи, що залишок від'ємного значення сум ПДВ позивачем у січні 2015р. не декларувався, а тому не міг бути врахований у декларації з ПДВ за лютий 2015р. Крім того, враховуючи, що значення р.26 і р.31, а саме розмір від'ємного значення ПДВ попередніх податкових періодів на початок та кінець звітного періоду, є однаковим - 14 010 550 грн., суд прийшов до висновку, що у декларації з ПДВ за лютий 2015р. позивач не підтвердив використання від'ємного значення для збільшення суми податку, на яку він матиме змогу зареєструвати податкові накладні.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, приписами п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено загальний порядок визначення та використання від'ємного значення з податку на додану вартість, який полягає в автоматичному направленні такого від'ємного значення попередніх періодів у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, які підлягають сплаті за результатами поточного декларування з ПДВ.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

З урахуванням змін, внесених до Податкового кодексу України Законом № 71, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджується поетапно (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі. Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Кодексу. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано п. 200-1.3 ст. 200-1 ПКУ. Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов'язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН. Але, згідно з оновленим п. 35 підрозд. 2 розд. XX ПКУ період з 01.02.2015 р. по 01.07.2015 р. є перехідним, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною п. 200-1.3 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200-1.4 ст. 200-1 ПКУ на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку.

За підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню: а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку; б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника.

Накопичені до 01.02.2015 року залишки від'ємного значення ПДВ повинні враховуватись в особливому порядку.

Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні /розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (даліЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Міністерством фінансів затверджено нову форму декларації з ПДВ, в якій для сум залишків від'ємного значення, непогашених станом на 01.02.2015, передбачено окремий розділ IV. Згідно розділу Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Мінфіну від 23.09.2014р. № 966, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 966) передбачено, що суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли. Суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу III декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року / I кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій. Пунктом 5 Порядку № 966 встановлено, що у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються: у графах 2 - 6 - суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого від'ємного значення; у графах 2 - 6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (I квартал 2015 року) зазначаються суми від'ємного значення, що підлягають зарахуванню до звітного (податкового) кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У графі 6 (Д2) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період. Значення рядка "Усього, в т. ч.:" графи 6 переноситься до рядка 26 декларації за поточний звітний (податковий) період;

у графі 7 - сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Значення рядка "Усього, в т. ч.:" переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду. У графі 14 вказується сума залишку непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду. Значення рядка "Усього, в т. ч.:" графи 14 переноситься до рядка 31 декларації.

За декларацією з ПДВ за лютий 2015 року позивачем у р.18 обчислене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 1 736 061,00 грн. За рядком 20 та 20.1 позивачем відображено від'ємне значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 1 736 061,00 грн., у тому числі значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду рядок 20.1 декларації - 1 736 061,00 грн.(т.1 а.с.45-46).

Декларування показників за рядками 20 та 20.1 декларації з ПДВ дозволило позивачеві визначити нульовий показник за рядками 25 та 25.1 (сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного податкового періоду та сплачується до державного бюджету).

За розділом ІV декларації з ПДВ за лютий 2015 року за рядком 26 (сума залишку від'ємного значення попередніх звітних податкових періодів на початок звітного податкового періоду) позивачем задекларовано показник у сумі 14 010 550,00 грн., за рядком 31 розділу ІV (сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних податкових періодів на кінець поточного звітного податкового періоду) позивачем задекларовано показник у сумі 14 010 550,0 грн. Згідно з додатком 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року позивачем визначено суму залишків від'ємного значення з ПДВ попередніх звітних податкових періодів до 01.02.2015 р. у розмірі 14 010 550,0 грн. з датою виникнення цього від'ємного значення у квітні 2012 року. За додатком 2 відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України позивачем задеклароване бажання використати від'ємне значення для збільшення розміру податку, на яку позивач матиме право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, визначену п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.

Судова колегія погоджується з доводами податкового органу про невірність заповнення позивачем р.20.1 декларації з ПДВ за лютий 2015р., в якому відображене значення р.24 декларації попереднього звітного періоду як 1 736 061 грн., в той час, як значення р.24 декларації з ПДВ за січень 2015р. мав нульове значення (т.1 а.с.43-44), але вважає, що в даному випадку мала місце методологічна помилка при заповненні, яка не потягла за собою зменшення зобов'язання з ПДВ.

Так, з наданих позивачем додаткових документів - декларацій з ПДВ за 2012-2014рр. вбачається, що станом на 01.02.2015р. позивач мав непогашене від'ємне значення сум ПДВ попередніх звітних періодів розмірі 15 746 611 грн., тобто мав переплату на вказану суму ПДВ в бюджет. Зазначені обставини підтверджуються і актом камеральної перевірки позивача від 17.04.2015р. № 66/21-03-15-02-37541696 (стор.2-3).

В зв'язку із запровадженням нової форми декларації з ПДВ з лютого 2015р. та недостатності нормативного врегулювання відображення в ній переплати, яка виникла до 01.01.2015р., на погашення грошового зобов'язання з цього податку, позивач заповнивши р.20.1 в декларації за лютий 2015р., фактично погасив грошове зобов'язання з ПДВ в розмірі 1 736 061 грн. за рахунок від'ємного значення з ПДВ попередніх періодів, який вже рахувався в картці особового рахунку ТОВ "ТРЦ Фабрика". Саме з цих підстав у розділі IV декларації з ПДВ за лютий 2015р. позивач зазначив суму залишку від'ємного значення 14 010 550 грн. (15 746 611 - 1 736 061).

Доводи податкового органу, що від'ємне значення податку сформоване до 01.02.2015 року платник податків має направити на зменшення майбутніх зобов'язань за правилами, які діяли станом на 31.01.2014 року, тільки починаючи з березня 2015 року, судова колегія вважає незаконними, оскільки маючи у розділі IV декларації значні суми невідшкодованого податку, позивач позбавлений можливості перенести необхідну частину такого значення до р.20.2 податкової декларації з ПДВ.

Суд погоджується з доводами позивача, що жодна норма Податкового кодексу України та Порядку № 966 не визначає термін, з якого платник податку за власним бажанням враховуватиме залишки від'ємного значення (бюджетного відшкодування) з ПДВ за старими правилами чи враховуватиме зазначені суми (або їх частину) у складі від'ємного значення р. III декларації.

Саме заява платника податків є подією, з якою пов'язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації (починаючи з лютого 2015 року) є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків ПДВ до податкового кредиту в цій же декларації. Платник податків самостійно вирішує, коли (в складі якої декларації) подати заяву та відобразити непогашені залишки ПДВ, а також напрям їх використання. При цьому всі непогашені залишки ПДВ без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають врахуванню як у збільшення реєстраційної суми, так і податкового кредиту. Так, якщо платник податків приймає рішення використати непогашені залишки ПДВ, він відображає таке рішення в декларації шляхом заповнення додатку 2. Відповідно, всі такі суми автоматично (без перевірок) мають збільшити реєстраційну суму в силу подання такої заяви (додатку 2 до декларації) та одночасно відображаються в рядку 20.2 декларації.

Як вбачається з додатку № 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015р. позивач зазначив про збільшення розміру суми ПДВ, на яку матиме право зареєструвати податкові накладні, на суму залишків від'ємного значення з ПДВ за попередні звітні періоди - 14 010 550 грн. (т.1 а.с.64-65).

Враховуючи, що некоректне заповнення рядків декларації з ПДВ за лютий 2015р. не мало наслідком заниження податку на додану вартість, та суми грошового зобов'язання з ПДВ за лютий 2015р. були погашені позивачем за рахунок залишку від'ємного значення за попередні (звітні) періоди, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування податковим органом за результатами камеральної перевірки грошового зобов'язання з ПДВ та, як наслідок, штрафних санкцій. Відтак, позов в частині скасування податкового повідомлення-рішення підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, надавши невірну правову оцінку обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення в частині відмови у скасуванні податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, судова колегія вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню позов в частині визнання протиправними дії ДПІ щодо складання висновків в акті перевірки.

Беручі до уваги, що висновки акту перевірки не обмежують та не порушують права, свободи чи законні інтереси позивача, а акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для нього, судова колегія приходить до висновку, що позивачем в даному випадку обраний неналежний спосіб захисту прав та інтересів. Оскарження ППР в даному випадку є достатнім для здійснення належного захисту порушених прав позивача.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове про часткове задоволення позову.

Частина 3 ст.94 КАС України передбачає, що в разі часткового задоволення позову, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні частини позову нематеріального характеру, не може бути повернутий судовий збір, сплачений за пред'явлення вимоги немайнового характеру, який складає при подачі позову - 73,08 грн. та при подачі апеляційної скарги - 80,39 грн., всього - 153,47 грн. Задоволення позову в частині скасування ППР, тобто в частині майнових вимог, має наслідком повернення сплаченого судового збору за подачу такої вимоги, при подачі позову - 414,12 грн. (10% від суми судового збору), при подачі апеляції - 5 278,81 грн., всього 5 692,93 грн. за рахунок податкового органу - відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,254 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 12.05.2015р. № . В решті позову відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю"ТРЦ Фабрика" () сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5692.93 (п'ять тисяч шістсот дев'яносто дві ) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян