Справа № 463/1759/16-а
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/1759/16-а
Провадження № 2-а/463/119/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

при секретарі - Заверуха О.Б.,

з участю представника позивача - Думича О.М.,

відповідача - ОСОБА_3,

перекладача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця за межі території України,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення про затримання іноземця, з метою його ідентифікації і забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону з України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» на території Жовківського району Львівської області, внаслідок чого, 08 квітня 2016 року був затриманий представниками прикордонної варти Республікии Польща та відповідно до ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» був переданий на територію України. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2016 року, громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,0 гривень. Підставою для затримання та примусового видворення відповідача є те, що в останнього відсутні необхідні кошти для придбання проїзних документів, відсутні документи на право перебування на території України, відсутні на території України родинні зв'язки, а також наявний відкритий намір нелегальним шляхом потрапити до країн Західної Європи, що дозволяє зробити висновок, що відповідач ухилятиметься від виїзду за межі території України. З наведених вище мотивів, змушений звернутись до суду із згаданим позовом, обґрунтованість якого вважає доведеною.

В судовому засіданні представник позивача Думич О.М. вимоги адміністративного позову підтримав повністю, дав пояснення аналогічні його фабулі, просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 обґрунтованість позову визнав, підтвердив факт відсутності необхідної суми коштів для придбання проїзних документів, однак не заперечує проти його видворення за межі території України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 11 квітня 2016 року встановлено, що 08 квітня 2016 року на ділянці відділу прикордонної служби «Рава-Руська» на території Жовківського району Львівської області був затриманий представниками прикордонної варти Республіки Польща та відповідно до ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» переданий на територію України громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3, який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску. За вчинення таких дій, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,0 гривень.

За правилами ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається із змісту пояснень відповідача, останній прибув на територію України з метою навчання, однак за власним бажанням відрахований з навчального закладу, при цьому не заперечує проти його видворення за межі території України.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Рішенням Львівського прикордонного загону від 11 квітня 2016 року, вирішено примусово повернуто відповідача за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 14.04.2016 року.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3 близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст.ст.4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч.1 ст.30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також відсутні родинні зв'язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, є підстави вважати, що він може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про затримання з метою ідентифікації та видворення, суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про задоволення позову повністю.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задоволити.

Затримати громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Примусово видворити громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнаму ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.183-5 КАС України.

Суддя Р.Р.Грицко