Справа № 820/7416/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

"22" березня 2016 р. № К/800/594/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіЮрченко В.П.
суддів Голубєвої Г.К. Сіроша М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Дженеріс»
на постановуХарківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015
та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015
у справі № 820/7416/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Дженеріс»
доДержавної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Відділу державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції
пропро визнання дій протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Дженеріс" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (відповідач 1), Відділу державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції (відповідач 2) про визнання незаконними дій відповідача 2 щодо вчинення реєстраційної дії №8066049 від 03.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженої відповідальністю "Дженеріс"; скасування запису Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції №8066049 від 03.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженої відповідальністю "Дженеріс" та його відновлення; скасування рішення №149 від 06.07.2015 року Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженої відповідальністю "Дженеріс" () зі збереженням податкового кредиту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 у даній справі, скасована постанова суду першої інстанції, та в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанови було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Дженеріс" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 14.09.2012 року за номером 1 008528 та є платником податку на додану вартість з 01.02.2013 року, свідоцтво №200217135, дата початку дії свідоцтва 27.04.2015 р. Рішенням ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №149 від 06.07.2015 року на підставі абзацу "ж" п. 184.1 ст.184 ПК України реєстрацію ТОВ "Дженеріс" як платника податку на додану вартість анульовано на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу (реєстраційна дія №8066049 від 03.07.2015 р.).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15 травня 2003 року N 755-IV (надалі - Закон №755), державним реєстратором по-перше, не було направлено жодних повідомлень позивачу, по-друге, строк для підтвердження відомостей для позивача ще не настав, а отже, державним реєстратором неправомірно було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - позивача (реєстраційна дія №8066049 від 03.07.2015 р.). В зв'язку з чим, не має правових підстав для застосування положень підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 ПК України ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, та прийняття рішення №149 від 06.07.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Дженеріс".

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції, усуваючи помилки суду в частині неповного з'ясування всіх обставин по справі, зазначив, що державною податковою службою та державним реєстратором вчинені всі законодавчо передбачені дії та заходи щодо фактичного встановлення місцезнаходження ТОВ "Дженеріс", за результатами яких встановлено відсутність останнього за місцем його реєстрації, а тому відповідно до частини 14 статті 19 Закону №755, - у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Вказаний запис став обґрунтованою підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що відповідає приписам п.п. "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є помилковими, які зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судами не встановлено всіх обставин по справі в повному обсязі, та не враховано висновки Верховного Суду України, щодо застосування приписів п.п. "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, які викладені в постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 р. (ЄДРСР 38655040).

Як встановлено судом апеляційної інстанції 22 травня 2015 року на адресу відповідача-2 надійшло повідомлення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУМ у Харківській області від 15.05.2015 року за №2331/9/20-30-1 8-02 за формою 18-ОПП про відсутність TOB «Дженеріс» за адресою: 61058, Харківська обл., місто Харків, проспект Правди, буд. 7. Фактичне місцезнаходження за результатами проведених заходів не встановлено. Повідомлення надіслано для проведення заходів згідно ч.12 ст.19 Закону №755. У зв'язку з отриманням цього повідомлення, державним реєстратором за місцем реєстрації юридичної особи TOB «Дженеріс» (пр.Правди, 7 м.Харків) направлено повідомлення від 27.05.2015 року про необхідність підтвердження реєстраційних відомостей про юридичну особу та подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юр.особу, яке вручно 03.06.2015 року, але підтвердження відомостей про TOB «Дженеріс» подано не було. 03.07.2015 року державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію, а саме здійснений запис №8066049 від 03.07.2015 року про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженої відповідальністю "Дженеріс". Рішенням ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №149 від 06.07.2015 року, анулювано реєстрацію платника на податок на додану вартість позивача відповідно до абз. "ж" п. 184.1 ст.184 ПК України.

Абзацом "ж" п.п. 184.1 ст.184 ПК України передбачено, що реєстрація платника податку діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Правила внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, визначені приписами статті 19 Закону № 755-IV.

Так, відповідно до абзацу другого частини дванадцятої статті 19 Закону № 755-IV у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати рекомендованим листом протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно з абзацом першим частини чотирнадцятої статті 19 цього Закону, - якщо у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Як убачається з матеріалів справи, анулювання реєстрації Товариства як платника ПДВ на підставі підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 ПК було зумовлено наявністю відповідного запису в ЄДР про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. Підставою для внесення державним реєстратором такого запису слугувало не надання позивачем реєстраційної картки державному реєстратору, на виконання повідомлення (форма № 18-ОПП) від органу ДПС.

Разом з тим, процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року N 1588.

Відповідно до п.п.12.4 цього Порядку, - щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25) (п.п.12.5).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом ДПА України від 17 травня 2010 року N 336 (чинного на час виникнення спірних правовідносин). Зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, встановлено, що щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками. Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Приймаючи рішення по справі про відмову в задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції не дослідив додержання податковим органом вимог Порядку та Положення, що призвело до передчасних висновків.

Враховуючи, що для правильного вирішення справи важливо встановлення всіх фактичних обставин по справі в їх сукупності, та вказана вимога не виконана судами, що унеможливлює прийняття правильного рішення по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженеріс» задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 -скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Юрченко

Г.К.Голубєва

М.В.Сірош