Справа № 682/254/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/254/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленська В.І.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

30 березня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Лук`янчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" про визнання незаконною відмову у призначенні пільгової пенсії та зобов`язання УПФ в призначенні пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з адміністративним позовом до суду про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута № 3 від 18.01.2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зобов`язання відповідача зарахувати роботу ливарником санітарно-будівельних виробів на стенді за період з 01 березня 1985 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зобов`язання відповідача призначити пільгову пенсію за Списком № 2 із зниженням пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 12, пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення із заявою про її призначення - з 15 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнати за позивачем право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній на момент звернення за призначенням пенсії 15.12.2015 р.; визнано протиправним рішення відповідача №3 від 18 січня 2016 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов"язано Славутське об"єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати роботу позивача на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді з 01 березня 1985 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній на момент звернення за призначенням пенсії 15.12.2015 р.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції - без змін..

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач народилася 01 жовтня 1963 року.

Згідно копії трудової книжки, позивач з з 01 березня 1985 року по 24 жовтня 1995 року, а отже і по 21 серпня 1992 року, працювала ливарником санітарно-будівельних виробів в ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» .

Зазначене об`єктивно підтверджується і довідкою ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» № 196к від 23 листопада 2015 року, згідно з якою позивач дійсно працювала повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат «Будфарфор» з 01 березня 1985 року по 24 жовтня 1995 року у ливарному відділенні ВЦ№4 на посаді ливарник санітарно-будівельних виробів на стенді в важких умовах праці, характер та умови її праці не змінювались.

15 грудня 2015 р позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Однак, рішенням № 3 від 18 січня 2016 р. відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії, мотивуючи відсутністю довідки, уточнюючої характер роботи.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, з наступних підстав.

Так, згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17 червня 1993 року №3282-12 в редакції, чинній на момент звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах - 15 грудня 2015 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

В силу абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

За змістом п. 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 у випадку, коли атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, проведеної вперше після 21 серпня 1997 року право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21 серпня 1992 року, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Як встановлено з матеріалів справи, атестація робочих місць на підприємстві, де працює позивач проведена у 2000 році.

У відповідності до розділу 21900000ХУШ «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету міністрів СРСР від 26 січня 1991 року, посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку №2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого вказаною постановою.

Вимогами п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, станом на 15 грудня 2015 року позивач має понад 36 років загального стажу роботи, не має повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але має не менше половини стажу на зазначених роботах за період з 01 березня 1985 року по 21 серпня 1992 року, зокрема - 7 років 5 місяців 20 днів .

Отже, рішення відповідача №3 від 18 січня 2016 року про відмову в призначенні їй пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності довідки, уточнюючої характер її роботи та відсутності підстав зарахувати стаж у пільговому обчисленні є протиправним.

Разом з тим, станом на 15.12.2015 р. позивач не досягла віку, необхідного для призначення і виплати їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відтак на підставі п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підстав для задоволення цієї частини позовних вимог суд не знайшов.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необгрунтованості посилань представника позивача на п. «б» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством, оскільки ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є спеціальною нормою, яка підлягає застосуванню для врегулювання спору між сторонами і не містить посилань на ст. 100 цього Закону.

Оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 200 КАС України вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 31 березня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.