Справа № 825/499/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/499/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату винагороди,

В С Т А Н О В И В:
Позивач 14.03.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) та просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції (далі - АТО) за грудень 2015 року, виходячи із розміру премії 525% від посадового окладу.

Позовні вимоги мотивує тим, що за грудень 2015 року йому була виплачена премія в розмірі 525% від посадового окладу. Однак під час визначення розміру винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за грудень 2015 року військовою частиною застосовано розмір вищевказаної премії на рівні 90% від посадового окладу, внаслідок чого, на думку позивача, йому не доплатили близько 6 000,00 грн. В обґрунтування своєї позиції також посилається на постанову Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31.01.2015 № 24 (в редакції станом на 31.12.2015), Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджений наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49, та Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затверджену наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260.

Позивач в судове засідання не прибув, надіслав додаткові пояснення по справі в яких, зокрема, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення, в яких пояснив, що розміри, порядок виплати та нарахування складових грошового забезпечення в тому числі і премії, яка виплачувалась в 2015 році, врегульовано наказом Міністерства оборони України № 260 та наказом Міністерства оборони України від 12.02.2015 № 60 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2015 рік», якими для позивача встановлена премія в розмірі 90% посадового окладу.

Відповідно до п. 31.2, п. 31.4 наказу Міністерства оборони України № 260 розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби. Виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 5 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем ОСОБА_1 було виплачено винагороду за безпосередню участь в АТО в розмірі 100% грошового забезпечення за грудень 2015 року. Твердження позивача про необхідність врахування розміру премії на рівні 525% для визначення винагороди за безпосередню участь в АТО за грудень 2015 року є помилковим, оскільки вказане преміювання здійснювалося відповідно до рішення Міністра оборони України. Грошове забезпечення, в розумінні наказу Міністерства оборони України № 260, в січні 2016 року позивачу не виплачувалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу в ВЧ НОМЕР_1 на посаді помічника командира з правової роботи у званні «майор» (а.с. 4, 42).

Як вбачається з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.01.2016 № 17, позивач в період з 01.12.2015 по 17.12.2015 та з 25.12.2015 по 31.12.2015 перебував в зоні АТО (додаток № 1 до Наказу) (а.с. 70-77).

Відповідно до довідки-розрахунку відповідача від 25.03.2016 № 194, ОСОБА_1 за вищевказаний період, окрім іншого, було нараховано та виплачено премію в розмірі 90% від посадового окладу (а.с. 42-44).

Вважаючи виплату ВЧ НОМЕР_1 в грудні 2015 року премії на рівні 90% від посадового окладу неправомірною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Розмір та порядок виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, за грудень 2015 року врегульований постановою Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31.01.2015 № 24.

Відповідно Додатку 1 вказаної постанови розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у антитерористичній операції встановлено на рівні 100% від місячного грошового забезпечення.

Розмір та порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям врегульовано ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі - наказ Міноборони № 260).

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 31.2, п. 31.4 наказу Міноборони № 260 розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби. Виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини (командирам військових частин - наказу вищих командирів (начальників)), який видається до 5 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

В свою чергу, розміри та нарахування складових грошового забезпечення, в тому числі і премій, які виплачувались ОСОБА_1 в грудні 2015 року, врегульовано наказом Міноборони «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2015 рік» від 12.02.2015 № 60, з якого вбачається, що для категорії військовослужбовців, до яких відноситься позивач, встановлено премію на рівні 90% посадового окладу.

Відповідно до довідки-розрахунку ВЧ НОМЕР_1 , позивач отримав в грудні 2015 року премію за листопад 2015 року, яка увійшла в розрахунок грошового забезпечення за грудень 2015 року. В свою чергу, винагорода позивача за безпосередню участь в АТО за грудень 2015 року становила відповідно 4 704,62 грн. (за 24 дні) (а.с. 42-44).

Тобто, відповідачем виплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", а саме у розмірі 100% грошового забезпечення за грудень 2015 року, в тому числі премії в розмірі 90%.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році" від 27.01.2016 № 44, з 1 січня 2016 року було змінено розміри та порядок нарахування грошового забезпечення та розміри виплати премії.

Зокрема встановлено, що всі складові грошового забезпечення в 2016 році, на відміну від порядку нарахування грошового забезпечення в 2015 році, виплачуються в поточному місяці за минулий. Тобто, перше грошове забезпечення в 2016 році повинно виплачуватися лише в лютому 2016 року.

Так, з метою виплати коштів в січні 2016 року Міністерством оборони України було премійовано військовослужбовців, та як вбачається з довідки-розрахунку, зокрема і ОСОБА_1 , в розмірі 525% посадового окладу, що дорівнює сумі місячного грошового забезпечення позивача в 2016 році (а.с. 42-44).

Тобто, грошове забезпечення в розумінні наказу Міноборони № 260, в січні 2016 року не виплачувалось взагалі, а зазначене преміювання здійснювалось відповідно до рішення Міністра оборони України від 31.12.2015 № НР 248/3/9/1/1150 одноразово і тільки за січень 2016 року з метою компенсації невиплаченого в січні 2016 року грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про необхідність врахування розміру премії на рівні 525% для визначення винагороди за безпосередню участь в АТО за грудень 2015 року є помилковим, а отже у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за грудень 2015 року, виходячи із розміру премії 525% від посадового окладу, необхідно відмовити.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна