Справа № 127/28412/15-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28412/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А.С.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

05 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Павич О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними, зобов'язання призначити державну пенсію відповідно до ст. 49, ч. 4 ст. 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 02 грудня 2015 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії з 01 вересня 2015 року в розмірі 75% пенсії за віком.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, постраждалою 1 категорії та, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці, отримує пенсію як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно зі ст. 49, ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

25 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1 категорії згідно зі ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

02 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення основної пенсії згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Листом №403/Ш-1 від 09 грудня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці повідомило позивача про те, що здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" недоцільно.

Не погодившись з отриманою відповіддю, ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право на вибір державної пенсії законодавцем наділяються не посадові особи органів Пенсійного фонду України - а особа, яка має одночасно право на різні державні пенсії, в тому числі передбачені різними Законами, що передбачається, зокрема, в ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці оскаржується постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року в частині задоволених позовних вимог, а тому апеляційний суд надає оцінку оскаржуваному рішенню лише в цій частині.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Крім того, в запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила зазначити, що розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивачем в адміністративному позові заявлені не були, а тому згідно з вимогами ч. 4 ст. 195 КАС України не можуть розглядатись судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС (а. с. 10).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, вона має право на призначення їй пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що проводити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не доцільно, оскільки розмір пенсії зменшується, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

З аналізу вказаної норми судом встановлено, що правом вибору державної пенсії наділена особа, яка має одночасно право на різні державні пенсії, а не органи Пенсійного фонду. Таким чином, відмова управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці у здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав недоцільності проведення такого перерахунку суперечить вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Згідно з ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Ухвала суду складена в повному обсязі 12 квітня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Граб Л.С.