Справа № 328/4106/15-а(2-а/328/3/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 рокусправа № 328/4106/15-а(2-а/328/3/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у справі №328/4106/15-а(2-а/328/3/16) за позовом ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування позивачу з 01 лютого 2015 року, сум податку на доходи фізичних осіб на розмір пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як компенсацію за пошкодження здоров'я або втрату працездатності;

- зобов'язати відповідача видати розпорядження про перерахунок пенсії позивачу без утримання сум податку на доходи фізичних осіб з 01.02.2015 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму у розмірі 2 699 гри. 52 коп., в якості майнового відшкодування частини втраченої нею пенсії внаслідок незаконних та неправомірних дій відповідача щодо оподаткування моєї пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у відповідності до положень статті 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалась відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ухвалою судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 17.11.1993 року та у правовій позиції, висловленої судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році від 01.12.1997 року встановлено, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що шкода, заподіяна особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, компенсується виплатою одноразової і щорічної допомоги на оздоровлення та призначенням державної і додаткової пенсій (статті 48, 49). При вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, слід мати на увазі, що громадянам, віднесеним до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (п. 1 ст. 14) і визнані інвалідами, та сім'ям, які втратили годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, завдана цим шкода відшкодовується призначенням державної пенсії та виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячної компенсації сім'ї за втрату годувальника.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржила її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що серед доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу підпунктом 165.1.3 пункту 165.1 статті 165 ПК України визначено суму відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та сумах, визначених законом. Позивач вважає, що оскільки вона отримує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю призначені на підставі ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» то з урахуванням положень підпункту 165.1.3 пункту 165.1 статті 165 ПК України відповідач протиправно здійснював нарахування податку на доходи фізичних осіб на розмір її пенсії.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку в Токмацькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену нормами ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

25.09.2015 року позивач звернулась до відповідача з письмовим запитом з проханням надати інформацію про розмір її пенсії та про причини її зменшення у 2015 році на 224,96 грн.

Листом від 08.10.2015 року №34/5-7 відповідач повідомив позивача, що розмір пенсії позивача складає 5017,38 грн., з урахуванням положень ст. 163 та пп.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України базою оподаткування є сума у розмірі 1363,38 грн. (5017,38 грн. - 3654,00 грн.) до якої застосовується ставка 15 % відрахування податку на доходи фізичних осіб та ставка 1,5% відрахування військового збору. Загальний розмір податку з пенсійної виплати складає 224,96 грн. (а.с.8-9).

Правомірність дій відповідача щодо оподаткування сум перевищення пенсійних виплат позивача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив: «…Таким чином, порядок утримання ВЗ аналогічний порядку утримання податку на доходи фізичних осіб (ПДФО). Ставка військового збору становить 1,5% бази оподаткування. Для пенсій, які разом із індексацією перевищують 3654 грн. у 2015 році, на розмір перевищення нараховується 1,5% військовий збір…».

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, яким внесений ряд змін до норм Податкового кодексу України (далі - ПК України) та до норм Бюджетного кодексу України, а саме.

Відповідно до ст.1 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом, До загальнодержавних податків (стаття 9 Кодексу) належить податок на доходи фізичних осіб.

Зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до положень ПК України починаючи з 1 січня 2015 року платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент (п.п.162.1.1,162.1.3 п.162.1 ст.162 Кодексу).

Згідно з п.п.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи, що визначені пунктом 162.1 статі 163 ПК України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому, з 1 січня 2015 року згідно зі ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1 218 гривень на місяць.

Згідно з пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн. х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12 180,00 грн. (мінімальна заробітна плата 1 218,00 грн. х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України (із змінами та доповненнями) передбачено, що податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом - юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента - юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 37.07.2014 року №1621 та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71 тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 ПК України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного ст. 163 цього Кодексу.

Отже, з 01.01.2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії.

Положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, і на час оподаткування пенсії позивача не визнані такими, що не відповідають Конституції України, а тому у відповідача відсутні правові підстави не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана не конституційною.

Щодо доводів позивача про те, що на неї розповсюджуються положення підпункту 165.1.3 пункту 165.1 статті 165 ПК України, яким серед доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу передбачено суму відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та сумах, визначених законом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Розділ VIII Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає пенсії і компенсації особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 та відповідно розмежовує поняття пенсій або компенсацій.

Так, статтями 49, 50, 51, 54 вищезазначеного Закону визначені відповідні пенсії цим особам, та відповідно статтями 48, 52, 53 цього Закону компенсації.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відшкодування державою шкоди, заподіяної внаслідок Чорнобильської катастрофи, реалізується саме шляхом надання компенсацій та пільг, передбачених цим Законом.

Виплата пенсій (основної та додаткової), визначених цим Законом є складовою соціального захисту цих категорій осіб, а не відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, вимоги п.п.165.1.3 п.165.1 ст.165 ПК України стосовно не включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сум відшкодування платнику податку розміру шкоди, заподіяної йому внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути застосовані до спірних відносин.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 18 лютого 2016 року у справі №328/4106/15-а(2-а/328/3/16) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 08 квітня 2016 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко