Справа № 807/2238/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 876/825/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про скасування наказів про звільнення з посади та призначення на посаду, зобов'язання вчинити дії та стягнення грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:

05.10.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Закарпатській області №137 о/с від 14.07.2015 року щодо зарахування полковника міліції ОСОБА_1 в розпорядження УМВС України в Закарпатській області, звільнивши його із займаної посади, з 18.05.2015 року;

визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Закарпатській області №1667 о/с від 25.08.2015 року щодо призначення полковника міліції ОСОБА_1 дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Свалявського районного відділу УМВС України в Закарпатській області;

зобов'язати УМВС України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника управління протидії злочинності у сфері економіки - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки;

скасувати наказ УМВС України в Закарпатській області №236 о/с від 02.11.2015 року щодо відрядження для подальшого проходження служби в розпорядження ГУ МВС України в Запорізькій області та звільнення із займаної посади полковника міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Свалявського районного відділу УМВС України в Закарпатській області;

скасувати наказ ГУ МВС України в Запорізькій області №407 о/с від 03.11.2015 року щодо призначення полковника міліції ОСОБА_1 дільничним інспектором міліції Кушугумського селищного відділення міліції Запорізького районного відділу, з посадовим окладом 650 гривень з 02.11.2015 року, встановлення надбавки;

скасувати наказ ГУ МВС України в Запорізькій області №421 о/с від 05.11.2015 року щодо звільнення з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил полковника міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції Кушугумського селищного відділення міліції Запорізького районного відділу;

зобов'язати УМВС України в Закарпатській області видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління протидії злочинності у сфері економіки - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області у запас Збройних Сил з 6 листопада 2015 року за пунктом 64 «з»;

змінити формулювання звільнення, а саме вважати ОСОБА_1, полковника міліції, звільненим з посади заступника начальника управління протидії злочинності у сфері економіки - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області у запас Збройних Сил з 6 листопада 2015 року за пунктом 64 «з»;

зобов'язати УМВС України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриманий заробіток за період з 17 травня 2015 року по 6 листопада 2015 року, виходячи з його щомісячного грошового утримання в розмірі 7421,98 грн., а саме: посадового окладу в розмірі 1310,00 грн., окладу за звання - 130,00 грн., за вислугу років - 504,00 грн., ОРД 50% - 655,00 грн., доплати за особливі умови - 972,00 грн., таємність - 196,50 грн., премії - 3654,48 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року уточнений позов повністю задоволено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що 14.07.2015 року Наказом УМВС України в Закарпатській області №137/о полковника міліції ОСОБА_1, заступника начальника Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпатській області з 18.05.2015 року зараховано в розпорядження даного УМВС та звільнено із займаної посади на підставі Наказу УМВС №347 дск від 17.03.2015 року. 25.08.2015 року на підставі доповідної начальника УКЗ Наказом УМВС України в Закарпатській області №166 о/с полковника міліції ОСОБА_1, який перебував у розпорядженні Управління МВС у Закарпатській області на посаді заступника начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС, незважаючи на наявність вакантної рівнозначної посади було призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Свалявського районного відділу з 20.08.2015 року. З пониженням посадового окладу з 1210-1310 грн. до посадового окладу в розмірі 650 грн. Крім того, позивача було включено до списку осіб, що підлягали негайному скороченню - звільненню з УМВС України в Закарпатській області, що унеможливило б або значно ускладнило поновлення на посаді, тому позивач, з метою попередження незаконного звільнення звернувся до начальника ГУ МВС України в Запорізькій області із рапортом про призначення його на рівнозначну посаду тільки в ГУ МВС України в Запорізькій області. Після отримання підтвердження Наказом №236 о/с від 02.11.2015 року позивача відряджено в розпорядження ГУ МВС України в Запорізькій області та відповідно звільнено з займаної посади дільничного інспектора міліції Свалявського РВ.

Наказом ГУ МВС України в Запорізькій області №407 о/с від 03.11.2015р. позивача призначено дільничним інспектором міліції Кушугумського селищного відділення міліції Запорізького РВ.

Наказом ГУ МВС України в Закарпатській області №421 о/с від 05.11.2015 року згідно з пунктом 9 розділу XI ЗУ «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено у запас Збройних Сил з 06.11.2015 року за п. 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). При цьому, позивача звільнено з посади дільничного інспектора міліції.

11.11.2015 року Наказом Національної поліції України №175 о/с по особовому складу, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено в управління захисту економіки в Закарпатській області ОСОБА_1, який мав спеціальне звання «полковник міліції», як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ та присвоєно спеціальне звання «полковник поліції». Даний наказ виданий за підписом голови Національної поліції України - Х. Деканоідзе.

Суд першої інстанції вказує на те, що всупереч правовим нормам відповідачем не було запропоновано ОСОБА_1 посади, рівнозначної його колишній посаді, відповідної спеціальному званню, освіті та вислузі років, хоча станом на 01.08.2015 року в УДСБЕЗ (УПЗСЕ) УМВС України в Закарпатській області була наявна вакантна посада заступника начальника управління - начальник відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки, що підтверджується Листом начальника УКЗ ГУНП в Закарпатській області від 04.12.2015 року.

Крім того, позивач як особа начальницького складу, міг бути зарахований в розпорядження ОВС на строк не більше 15 діб, проте згідно наказу від 14 липня 2015 року таке зарахування тільки на момент видачі наказу вже існувало понад 2 місяці з 18.05.2015 року, проте дозвіл Міністерства внутрішніх справ України на перебування позивача в розпорядженні ОВС більше двох місяців в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області не дотримано вимоги Положення щодо переміщення по службі осіб старшого начальницького без зарахування їх у розпорядження ОВС та призначення таких осіб на посади в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначає, що позивачем протягом травня-червень 2015 року було отримано заробітну плату у загальній сумі 16368,90 грн. Відтак, загальна сума недоотриманого заробітку за період з 18.05.2015 р. по 06.11.2015 р. що підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 становить 26631,45 грн. (43000,35-16368,90 грн.)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що наказом МВС України від 15.04.2015 року № 435 «Про внесення змін до наказу МВС від 17.12.2009 року № 530 дек», з метою оптимізації структури та штатів органів і підрозділів Міністерства внутрішніх справ України затверджено зміни до Примірних структур органів і підрозділів МВС, затверджених наказом МВС від 17 грудня 2009 року № 530 дек. На виконання вказаного наказу МВС України, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 19.05.2015 року № 655 «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області» оголошено перелік змін у штатах УМВС України в Закарпатській області відповідно до якого всі посади Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю скорочено. 18.05.2015 року позивача зараховано в розпорядження УМВС України в Закарпатській області, звільнивши із займаної посади заступника начальника УДСБЕЗ УМВС України в Закарпатські області. Наказом УМВС України в Закарпатській області від 25.08.2015 року № 166 ОСОБА_1 призначено дільничним інспектором міліції (за рахунок старшого ДІМ) сектору дільничних інспекторів міліції Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області з 20.08.2015 року.

Даний наказ видано відповідно до абз.4 п.21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114, згідно з яким особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Апелянт посилається на те, що пунктом 45 зазначеного Положення визначено, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі провадиться: при скороченні штатів; за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської комісії; за особистим проханням; за службовою невідповідністю, виходячи з професійних моральних і особистих якостей; у порядку дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ або за клопотанням товариського суду честі середнього і старшого начальницького складу. Переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів і за станом здоров'я провадиться прямими начальниками в межах наданих їм прав за умови, якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду. У наказах по особовому складу про переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на нижчі посади зазначаються підстави переміщення, передбачені цим пунктом.

Вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги, викладені в пункті 7 та пункті 8, якими зобов'язано УМВС України в Закарпатській області видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління протидії злочинності у сфері економіки - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області у запас Збройних Сил з 6 листопада 2015 року за пунктом 64 «з» та змінити формулювання звільнення, а саме вважати ОСОБА_1, полковника міліції, звільненим з посади заступника начальника управління протидії злочинності у сфері економіки - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області у запас Збройних Сил з 6 листопада 2015 року за пунктом 64 «з», так як станом на 06.11.2015 року ОСОБА_1 не перебував у штатах УМВС України в Закарпатській області, а проходив службу в ГУМВС України в Запорізькій області.

Отже, управління МВС України в Закарпатській області при переміщенні ОСОБА_1 на нижчу посаду діяло в межах визначених законом.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1, 2, ч.1 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ з1994 року, а з лютого 2011 року перебував на посаді заступника начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління МВС України в Закарпатській області.

Наказом Управління МВС України в Закарпатській області «Про скорочення штатної чисельності в УМВС України в Закарпатській області» №347 дск від 17.03.2015 року оголошено переліки змін у штатах Управління МВС України в Закарпатській області.

Згідно переліку змін у штатах Управління (наказ №347 дск від 17.03.2015 року) займана посада заступника начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю скорочувалась та вводилась нова посада: заступник начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю - начальник відділу оперативних розробок.

На виконання наказів МВС України №435 від 15.04.2015 року та №530 від 07.05.2015 року, яким затверджено Положення про Департамент протидії злочинності у сфері економіки та зобов'язано керівників територіальних органів МВС забезпечити розроблення та затвердити положенння про управління протидії злочинності у сфері економіки, наказом управлінням МВС України в Закарпатській області прийнято наказ «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Закарпатській області» №655 від 19.05.2015 року, яким скорочено 27 посад Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю (у зв'язку з реорганізацією та створенням Управління протидії злочинності у сфері економіки), введено, серед інших, посади заступника начальника управління та заступника начальника управління - начальника відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки.

Наказом УМВС України в Закарпатській області №137/о від 14.07.2015 року позивача з 18.05.2015 року зараховано в розпорядження даного УМВС України в Закарпатській області та звільнено із займаної посади на підставі Наказу УМВС №347 дск від 17.03.2015 року.

Наказом УМВС України в Закарпатській області №166 о/с від 25.08.2015 року позивача, незважаючи на наявність вакантної рівнозначної посади, було призначено дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Свалявського районного відділу з 20.08.2015 року з пониженням посадового окладу.

Крім того позивача було включено до списку осіб, що підлягали негайному скороченню - звільненню з УМВС України в Закарпатській області, що унеможливило б або значно ускладнило поновлення на посаді, в зв'язку з чим позивач, з метою попередження незаконного звільнення, звернувся до начальника ГУ МВС України в Запорізькій області із рапортом про призначення його на рівнозначну посаду.

Наказом №236 о/с від 02.11.2015 року позивача ОСОБА_1 відряджено в розпорядження ГУ МВС України в Запорізькій області та відповідно звільнено з займаної посади дільничного інспектора міліції Свалявського РВ.

Наказом ГУ МВС України в Запорізькій області №407 о/с від 03.11.2015 року позивача призначено дільничним інспектором міліції Кушугумського селищного відділення міліції Запорізького РВ.

Наказом ГУ МВС України в Закарпатській області №421 о/с від 05.11.2015 року, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача звільнено у запас Збройних Сил з 06.11.2015 року за п. 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). При цьому, позивача звільнено з посади дільничного інспектора міліції.

Питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов'язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон № 565-ХІІ), Законом України від 02.07.2015 року №580-VIІI «Про національну поліцію» (далі - Закон №580-VIІI) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (далі - Положення про проходження служби).

При цьому, Верховний Суд України в своїх рішеннях неодноразово висловлював позицію, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до п. 8 Положення про проходження служби дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Згідно п.п. «в-г» п.40 Положення про проходження служби при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб. У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

Згідно п.«г» п.64 Положення про проходження служби особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відсутність або наявність можливості подальшого використання на службі в органах внутрішніх справ приймається після всебічного оцінювання особистості працівника міліції, його моральних, ділових, професійних якостей, стану здоров'я та результатів роботи, з урахуванням некомплекту кадрів у підрозділах та необхідності комплектування окремих служб. Відсутність можливості подальшого використання на службі визначається в кожному конкретному випадку окремо в залежності від ряду об'єктивних факторів. При цьому перш за все з'ясовується наявність бажання (наміру) особи проходити службу в органах внутрішніх справ, але на іншій вакантній посаді або в іншому підрозділі органів внутрішніх справ. При відсутності зазначеного вище волевиявлення у особи (відмова, ігнорування пропозицій, відсутність на службі, тощо) начальник, якому надано право звільняти з органів внутрішніх справ за визначеною номенклатурою посад, приймає рішення про неможливість подальшого використання на службі, про що видається наказ.

Однак, всупереч віпценаведеним правовим нормам відповідачем не було запропоновано ОСОБА_1 посади, рівнозначної його колишній посаді, відповідної спеціальному званню, освіті та вислузі років, хоча в УДСБЕЗ (УПЗСЕ) УМВС України в Закарпатській області була наявна вакантна посада заступника начальника управління - начальник відділу протидії хабарництву та організованим формам злочинності у сфері економіки.

Крім того, позивач як особа начальницького складу, міг бути зарахований в розпорядження ОВС на строк не більше 15 діб, проте згідно наказу від 14 липня 2015 року таке зарахування тільки на момент видачі наказу вже існувало понад 2 місяці, тобто з 18.05.2015 року.

Приписами пунктів 9, 10, 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 580-VIІI передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Таким чином, Законом України 580-VIІI передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», наказом Національної поліції України «По особовому складу Департаменту захисту економіки» №175 о/с від 11.11.2015 року, ОСОБА_1 як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах по управлінню захисту економіки в Закарпатській області та присвоєно спеціальне звання «полковник поліції». Даний наказ виданий за підписом голови Національної поліції України X. Деканоідзе.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що з врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1, згідно наказу Національної поліції України по особовому складу №175 о/с від 11.11.2015 року проходить службу в підрозділі Національної поліції, Управлінням МВС України в Закарпатській області належними та допустимими доказами не доведено правомірності винесених оскаржуваних наказів, у зв'язку з чим такі слід визнати протиправними та скасувати.

Факт не запропонування наявної рівнозначної вакантної посади позивачу не спростований відповідачем і причини такого не запропонування суду наведені не були.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою від 16 березня 2016 року подану апеляційну скаргу ГУ МВС України в Запорізькій області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року повернуто апелянту у зв'язку із неусуненням недоліків, а згідно вимог ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року у справі №807/2238/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про скасування наказів про звільнення з посади та призначення на посаду, зобов'язання вчинити дії та стягнення грошового забезпечення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник