Справа № П/811/3567/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/3567/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року справа № П/811/3567/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Олександрійського технікуму Білоцерківського національного аграрного

університету

до

Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

третя особа

В С Т А Н О В И В:

Відповідачем подано письмові заперечення на позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що прийняття оскаржуваного рішення обумовлено порушенням податкового законодавства, а тому рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.03.2016 року подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Олександрійський технікум Білоцерківського національного аграрного університету заснований на державній формі власності, з січня 2015 року перебував у підпорядкуванні Міністерства аграрної політики та продовольства України (а.с.9-13), фінансується за рахунок бюджету та має відкритий розрахунковий рахунок в Олександрійському управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області.

Позивач перебуває на обліку в Олександрійській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, як платник єдиного соціального внеску.

При цьому, по строку сплати 20.02.2015 року нараховану суму сплачено не було. При цьому, відповідач зазначає, що борг сплачувався частково та був погашений платником 27.02.2015 року.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

За змістом абзацу першого пункту 1 частини першої статті 7 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною сьомою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Частиною восьмою вказаної статті визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів /пункт 1 частини десятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування".

Позивач, заперечуючи проти зазначеного порушення, зазначив, що вчасно сплатити єдиний внесок за січень 2015 року не мав змоги, в зв’язку з відсутністю затвердженого кошторису та відсутністю можливості казначейством здійснювати відповідні видатки.

Даний факт підтверджено листом Олександрійського УДКС України Кіровоградської області, зі змісту якого встановлено, що відкриття асигнувань технікуму по КПК 2201150 "Підготовка кадрів вищими навчальними закладами І та ІІ рівня акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики" для проведення видатків здійснювалось розпорядником коштів вищого рівня починаючи з 18.02.2015 року протягом 2015 року постійно. При цьому рахунки на ім’я технікуму за КПК 2201150 "Підготовка кадрів вищими навчальними закладами І та ІІ рівнів акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики" відкрито 24.02.2015 року на підставі заяви про відкриття рахунків технікуму від 24.02.2015 року (а.с.49).

Відповідно до п.11.3 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 року №1407, органи казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень розпорядників бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов’язання та бюджетного фінансового зобов’язання в межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Згідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 року" та Правил складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2002 №1098 "Про паспорти бюджетних програм", головні розпорядники, в даному випадку Міністерство аграрної політики та продовольства України, розробляє паспорт бюджетної програми і подає його на затвердження до Міністерства фінансів України.

Відповідно до п.2 наказу від 29.12.2002 № 1098 "Про паспорти бюджетних програм", паспорти бюджетних програм складають усі головні розпорядники бюджетних коштів (далі - головні розпорядники) за кожною бюджетною програмою, крім бюджетних програм Пенсійного фонду України; бюджетних програм, які створюються протягом року за рахунок коштів резервного фонду бюджету; з повернення кредитів до бюджету; з відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб; за загальнодержавними витратами; із забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Паспорт бюджетної програми формується з використанням інформації, наведеної у бюджетному запиті головного розпорядника, з урахуванням бюджетних призначень, установлених законом про Державний бюджет України.

Державна казначейська служба України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі).

Олександрійський технікум Білоцерківського національного аграрного університету є державним закладом, який перебував у підпорядкуванні Міністерства аграрної політики та продовольства України, здійснював підготовку кадрів для агропромислового комплексу.

30.09.2014 року Міністерство освіти і науки України ініціювало проведення оптимізації мережі вищих навчальних закладів України усіх рівнів акредитації та форм власності (лист МОН №1/9-505 від 30.09.2014 року). Дана ініціатива була підтримана Кабінетом Міністрів України, у зв’язку з чим розпочалася процедура перепідпорядкування аграрних навчальних закладів Міністерству освіти і науки України, тому Міністерством фінансів України при підготовці проекту Державного бюджету України на 2015 рік видатки на фінансування ВНЗ, які на той час ще перебували у підпорядкуванні Міністерства аграрної політики та продовольства України, враховані не були.

Натомість, видатки на освітню діяльність на 2015 рік було заплановано Міністерством освіти і науки України за КПКВ 2201150 – «підготовка кадрів ВНЗ І-ІІ рівнів акредитації та забезпечення їх баз практики» (Додаток 3 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015рік").

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року № 87 "Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державних установ до сфери управління Міністерства освіти і науки", Олександрійський технікум Білоцерківського НАУ було передано із сфери управління Мінагрополітики до сфери управління МОН (а.с.9-13).

Згідно зі статтею 43 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

За приписами Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 №122 (надалі - Положення №122), єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України (надалі - СЕП).

Як визначено пунктом 2.5 Положення №122, Державне казначейство України управляє коштами, що обліковуються на рахунках, відкритих у Головних управліннях Державного казначейства України, і проводяться через СЕП, шляхом встановлення ліміту технічного рахунку, ліміту початкових оборотів у СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з урахуванням дотримання необхідного рівня платоспроможності, який визначається Державним казначейством України.

У відповідності до пункту 10.1 Наказу Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938 "Про затвердження Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів" (надалі - Наказ №938) органи Казначейства здійснюють розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів шляхом проведення платежів з реєстраційних, спеціальних реєстраційних рахунків розпорядників бюджетних коштів та рахунків одержувачів бюджетних коштів, відкритих в органах Казначейства, відповідно до кошторисів, планів асигнувань загального фонду місцевих бюджетів (за винятком надання кредитів з місцевих бюджетів), планів спеціального фонду місцевих бюджетів (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), планів надання кредитів із загального фонду місцевих бюджетів або планів використання бюджетних коштів та помісячних планів використання бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов’язань та здійснення витрат бюджету.

Таким чином, обов’язок з ведення розрахунково-касового обслуговування позивача покладено на Олександрійське управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області. Позивач є розпорядником бюджетних коштів, однак особою, відповідальною за безпосереднє проведення розрахункових операцій, є казначейство.

У відповідності з п.4.1 Наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2011 року №1691 "Про затвердження Порядку формування єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів" у разі виникнення змін у складі інформації, що міститься у Реєстраційній картці, розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів) протягом трьох робочих днів подає зазначені зміни разом із супровідним листом до відповідного органу Казначейства, в якому він обслуговується, для внесення цих змін до Реєстраційної картки та до Єдиного реєстру.

Отже, аналізуючи викладені обставини, суд зазначає, що казначейство дійсно не могло здійснювати видатки до того часу, поки не буде внесено відповідне корегування до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів і відкриті нові рахунки.

Зміни до реєстраційної картки позивач вніс і подав до Олександрійського управління ДКСУ Кіровоградської області 24 лютого 2015 року (а.с.49).

27.02.2015 року позивачем зареєстровано в Олександрійському управлінні ДКСУ Кіровоградської області бюджетні зобов’язання по заробітній платі та нарахуванням на оплату праці з яких перераховується єдиний соціальний внесок на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (а.с.68-70).

Оплата по зареєстрованим зобов’язанням фактично проведена за загальним фондом 27 лютого 2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 12-17, 30-31, 33.

Позивач, заперечуючи проти зазначеного порушення зазначив, що у вересні 2015 року були змінені рахунки для сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, інформацію про які надано Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, на які були проведені технікумом відповідні сплати.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п.2 ст.25 цього Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов’язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з п.3 ст.25 цього ж Закону, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Водночас суд зазначає, що ч.4 ст.45 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) передбачено, що податки і збори (обов’язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Відповідно до ч.5 ст.45 цього Кодексу, податки і збори (обов’язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно зі ст.1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого Наказом Державного казначейства України № 122 від 26.06.2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882, єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього Положення визначено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

У відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Аналізуючи наведені вище норми та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що оскільки суми єдиного внеску були зараховані на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несвоєчасну сплату необхідної суми грошового зобов’язання, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 року по справі № 21-377а15.

У відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов’язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що допущення позивачем помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету, не може бути підставою для застосування штрафів, передбачених ПК України.

Окремо від наведеного, надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, відповідним доводам представника позивача та висновкам відповідача викладених в акті перевірки, суд зазначає наступне.

Як визначено частиною одинадцятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування", у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

В силу вимог частини десятої вказаної статті, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Системний аналіз наведених положень статей 9, 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" у взаємозв’язку з приписами пункту 1 частини другої статті 6 вказаного Закону є передумовою для висновку про те, що підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного соціального внеску. При цьому, штраф та пеня є засобами відповідальності платника єдиного соціального внеску за ухилення від сплати даного платежу.

Виходячи з наведеного, підставою для застосування до платника єдиного соціального внеску штрафних санкцій та нарахування пені є винна поведінка останнього щодо несплати (неперерахування) чи несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного соціального внеску.

Крім того, суд дослідивши особову картку позивача встановив, що за період з 31.12.2014 року по 31.12.2015 року на рахунках технікуму рахувались переплати, що не заперечувалось відповідачем, з огляду на зміст рішення про результати розгляду первинної скарги від 14.12.2015 року №6966/10/11-28-10-01-08 (а.с.19-20).

Отже, виходячи з вищенаведеного суд вважає протиправним рішення податкового органу про застосування штрафу за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску та нарахування пені за кожен день прострочення платежу.

Відтак, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення на підставі даних особового рахунку позивача відповідачем не було враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а саме особливості діяльності бюджетної установи, взяття бюджетних зобов’язань та здійснення бюджетних платежів, затяжної передачі аграрних навчальних закладів до Міністерства освіти і науки України та наявність переплати.

Отже, позивач фактично був позбавлений можливості здійснювати фінансово-господарську діяльність, в тому числі і своєчасно здійснювати перерахування єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

За вищевказаних обставин рішення відповідача прийняте з порушенням чинного законодавства та положень ч.3 ст.2 КАС України, а тому його належить скасувати, а позов задовольнити.

Відповідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

3.Присудити Олександрійському технікуму Білоцерківського національного аграрного Університету судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України – протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Жук