Справа № 819/372/15-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2016 р. м. Київ К/800/2403/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Костенка М.І.,

секретар Антипенко В.В.,

за участю: представників позивача ТОВ „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" - Кислого А.С., Сергієнко Н.О.; представника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області - Олексюка Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі № 819/372/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області,

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.09.2014, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення порядку ведення обліку ТМЦ на складах та за місцем їх реалізації.

Зазначило, що факт відсутності на час здійснення перевірки оригіналів прибуткових документів в місці реалізації товару (склад регіонального структурного підрозділу товариства) не свідчить про порушення обліку товарних запасів та не може розглядатись як реалізацію не облікованих товарів.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.05.2015, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся із касаційною скаргою про скасування постанови Тернопільського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ГУ Міндоходів у Запорізькій області здійснено фактичну перевірку господарської діяльності позивача (магазину - складу) щодо порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, який розташований у Запорізькій області, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 212, складено акт від 05.09.2014.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 25.09.2014, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 43769444, 8 грн.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 12 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в частині порушення порядку ведення обліку ТМЦ на складах та за місцем їх реалізації у сумі 21884722, 40 грн., а також відсутність первинних бухгалтерських документів обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання (касових первинних документів, журналів реєстрації касових ордерів, банківських документів, книг обліку розрахункових операцій, контрольних стрічок, видаткових та прибуткових накладних на ТМЦ за три роки).

Суди зазначили, що керівник Мелітопольського регіонального структурного підрозділу ТОВ „ТК „Мегаполіс-Україна" пояснив факт відсутності документів веденням бухгалтерського обліку централізовано за місцем знаходження юридичної особи за адресою: м. Тернопіль, вул. Д. Лук'яновича.

Відповідно до п. 12 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 21 зазначеного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у визначеному цією статтею розмірі.

Статтею 6 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У розділі V Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону.

Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 21 названого Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів, а підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства та обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Наказом директора ТОВ „ТК „Мегаполіс-Україна" № 648-ОД від 23.12.2013 було затверджено Облікову політику підприємства, запроваджено централізовану систему організації бухгалтерського обліку, що передбачає функціонування єдиного облікового центру - центральної бухгалтерії, яка і здійснює весь обліковий процес.

Облік та документування здійснюваних господарських операцій проводиться у відповідних підрозділах, а самі документи надходять до центральної бухгалтерії, яка здійснює оперативний контроль за правильним і своєчасним оформленням документів.

У центральній бухгалтерії облік ведеться за всіма напрямками, які забезпечують необхідну інформацію для здійснення контролю як за діяльністю підприємства в цілому, так і за діяльністю його господарських одиниць.

В кінці звітного періоду центральна бухгалтерія складає за даними обліку баланс та інші форми звітності.

Сама по собі відсутність на час перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 21 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Даний висновок також узгоджується з постановою Верховного Суду України,викладеній в ухвалі від 20 січня 2015 року у справі № 21-275а14, що при відсутності за місцем реалізації товарів первинних документів, якими підтверджується їх оприбуткування не свідчить про те, що товари не обліковані або порушений порядок їх обліку при умові ведення обліку товарних запасів у встановленому законом порядку, підстав для застосування фінансової санкції, передбаченої статтею 21 Закону № 265/95-ВР, немає.

Суди не взяли до уваги встановлені обставини щодо порядку ведення податкового обліку позивачем, виду затвердженої облікової політики на підприємстві, місця зберігання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, а також форми ведення книги обліку доходів і витрат при обліковуванні товарних запасів.

Позивачем надано копії первинних бухгалтерських документів: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей, які є підтвердженням оприбуткування залишків товарних запасів у його регіональному підрозділі.

Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій обставини у адміністративній справі встановлені правильно, але судові рішення підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова компанія „Мегаполіс-Україна" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Податкове повідомлення - рішення № від 25.09.2014 скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Костенко М.І.