Справа № 162/154/15а,2а/162/867/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 876/4105/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року по справі № 162/154/15а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є непрацюючим пенсіонером, яка проживає на території радіоактивного забруднення та є інвалідом ІІІ групи по захворюванню, яке пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому має право на отримання підвищення пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат, пенсії в розмірі, що становить 6 мінімальних пенсій за віком та на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Однак, підвищення до пенсії та пенсія по інвалідності позивачці не нараховується та не виплачується у встановленому законом розмірі, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії, державної та додаткової пенсії, за період в межах строку позовної давності по 02 серпня 2014 року з врахуванням проведених виплат.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірах, передбачених ст. 39, 50 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, інваліду 3 групи, захворювання якої пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.ст. 39,50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з 20 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою її оскаржив відповідач управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, яке покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону № 1622-VII Верховна Рада України зокрема встановила, що положення статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України тощо. Розміри виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами. Відповідачу відповідні суми нараховані та виплачені. Крім цього, звертає увагу суду, що визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, використовується виключно для обрахунку пенсій відповідно до цього Закону. Відтак законодавчий механізм вирахування мінімальної пенсії за віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У зв'язку з тим, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд переглядає рішення суду в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивачка належить до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Позивачці встановлена третя група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджено довідкою МСЕК серії НОМЕР_3 та вона знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає в смт. Любешів Волинської області та є непрацюючим пенсіонером, що стверджено копією її паспорта серії НОМЕР_4.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 39 Закону №796-ХІІ, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Статтею 50 Закону №796-ХІІ визначено, що особам, віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014 року, до набрання чинності 03 серпня 2014 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" №1622-VII, не передбачалось жодної норми яка б обмежувала у вказаному році (до 03 серпня 2014 року) пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктами 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії, державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 15 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи із строків звернення до адміністративного суду, так як позивач звернувся до адміністративного суду за захистом прав 14 листопада 2014 року, з урахуванням проведених виплат.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 183-2, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2015 року по справі № 162/154/15а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник