Справа № 159/991/16-а
Суддя: Василюк О. С.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/991/16-а
Провадження № 2-а/159/22/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ВАСИЛЮКА О.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до Зеленської сільської ради Ковельського району про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, який мотивував тим, що він протягом 2015-2016 років чотири рази у спосіб, передбачений ЗК України звертався до органу місцевого самоврядування, а саме відповідача Зеленської сільської ради, з заявою у якій просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, на території села Воля Ковельська Ковельського району. Однак, у задоволенні його заяв було відмовлено. Вважає таке рішення відповідача в частині відмови йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою незаконним, таким, що суперечить вимогам ст.118 ЗК України. Просить визнати неправомірними дії Зеленської сільської ради Ковельського району котрі полягають у відмові йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд та зобов'язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у власність даної земельної ділянки на території с. Воля Ковельська Ковельського району.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 не зявились, попередньо подавши суду заяви в яких просять справу слухати у їх відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами. Позов підтримують повністю.

Представник відпові-дача Зеленської сільської ради в судове засідання не з'явилась, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності в порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами. З поданого суду заперечення вбачається, що в листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до сільської ради з проханням дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку в с. Воля Ковельська Ковельського району . Після розгляду заяви на профільній комісії та за результатами голосування на сесії сільської ради 05.02.2016 року заяву не підтримано. В кінці 2015 року до Зеленської сільської ради надійшло чергове звернення гр. ОСОБА_1 з проханням надати дозвіл на виготовлення детального плану території в с. Воля Ковельська. Дане прохання було розглянуте на сесії сільської ради, згідно з рішенням №3/11.24 від 21.12.2015 року вирішено перенести його розгляд на чергову сесію сільської ради, а також вирішено Зеленській сільській раді звернутись до проектної організації з клопотанням про можливість виготовлення детального плану території с. Воля Ковельська Ковельського району. На виконання прийнятого рішення сільська рада звернулась до двох проектних організацій з відповідними клопотаннями, на які в подальшому отримали позитивні відповіді з умовам виготовлення плану детального планування території ( надалі - ПДП). Згідно рішення Зеленської сільської ради №7/5 від 16.03.2016 року вирішено замовити розробку ПДП с. Воля Ковельська Ковельського району, а отже після його затвердження прохання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки в с. Воля Ковельська підлягатиме задоволенню. Крім того, ОСОБА_1 звернувся до сільської ради з проханням надати дозвіл на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва. Сільською радою було відмовлено у задоволенні даного прохання, оскільки згідно генерального плану Зеленської сільської ради відсутні землі такого цільового призначення. Просить в задоволенні позову відмовити.

За даних обставин, суд не вбачає перешкод для розгляду справи і вважає можливим розглянути її у порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.122 ч.4 КАС України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом у справі встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач 13.11.2015 року звернувся до Зеленського сільського голови ОСОБА_3 із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд с. Воля Ковельська Ковельського району площею 0,25 га. А також з заявами про надання дозволу на виготовлення ПДП с. Воля Ковельська , 0,25 га-0,12 га, а також з заявою про розробку проекту землеустрою , щодо відведення земельної ділянки у власність для садівництва , орієнтовною площею 0,12 га.

Заява була зареєстрована в Зеленській сільській раді 13.11.2015 року. Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються копією цієї заяви.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, заява позивача була предметом розгляду на засіданні профільної комісії та сесії сільської ради 21.12.2015 року. За результатами цього розгляду, було вирішено, перенести питання розгляду заяви гр.ОСОБА_1 на чергову сесію сільської ради, а також вирішено Зеленській сільській раді звернутись до проектної організації з клопотанням про можливість виготовлення детального плану території с. Воля Ковельська.

Рішенням Зеленської сільської ради №7/5 від 16.03.2016 року вирішено: Замовити розробку детального плпну території земельної ділянки, орієнтованою площею 0,25 га с. Воля Ковельська в межах Зеленської сільської ради .

Як вбачається з повідомлення Зеленської сільської ради №155 від 09.02.2016 року заяву ОСОБА_1 розглянуто на засіданні профільної сесії сільської ради. Оскільки рішення ради приймається колегіально, за результатами голосування депутатами не підримано заяву ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено виключний перелік обставин, за яких може бути відмовлено заявнику в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За встановлених обставин, провівши системний аналіз вказаної правової норми, суд вважає, що відмова заявнику в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обґрунтованою лише тоді, коли в її основу покладено обставини, передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відмова в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в зв'язку з неприйняттям за основу проекту відповідного рішення сільської ради, як в даному випадку, зазначеними вище нормами не передбачена, а тому не може вважатись обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення представника відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд відхиляє їх та визнає, що покладеного на відповідача ст. 71 КАС України обов'язку довести правомірність своїх дій відповідач не виконав, обставин, вказаних позивачем як на підставу її вимог, не спростував та не заперечив їх.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що для відновлення останнього необхідним і достатнім є визнання неправомірними дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень, що позивач і просить.

Разом з тим, не підлягають задоволенню заявлені вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на території с. Воля Ковельська Ковельського району Волинської області, оскільки, як уже було вказано вище, питання з регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже, оскільки зазначене питання віднесене до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, тому суд не може переймати його функції та зобов'язувати відповідача приймати конкретні рішення з приводу реалізації громадянами своїх земельних прав.

Одночасно з викладеним, необхідно зазначити, що Верховним Судом України у рішеннях від 11.11.2014 у справі № 21-493а14 та від 09.12.2014 у справі № 21-308а14 (із посиланням на положення статей 2 та 5 Земельного кодексу України) зазначено, що орган місцевого самоврядування при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин та при розпорядженні земельними ділянками комунальної власності є вільним у виборі суб'єкта щодо надання земельної ділянки; позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, у спірних правовідносинах, які мають місце у даній справі, суд вважає за можливе відступити від правової позиції Верховного Суду України, викладеної у зазначених постановах щодо вільного вибору місцевою радою суб'єкта надання земельної ділянки, що передбачено ст.244-2 КАС України, з наступних підстав.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 10, статті 25, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Системний аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування» (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема, нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010, положення пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Визнання протиправними та скасування (визнання незаконними - в редакції статті 16 Цивільного кодексу України) рішень органів місцевого самоврядування є окремим способом захисту цивільних прав та інтересів, порушених зазначеними органами під час реалізації ними своїх повноважень. Наведення цього способу захисту в Цивільному кодексі України свідчить про те, що рішення суб'єкта владних повноважень можуть не лише призводити до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, але й порушувати цивільні права особи, що виникли з інших підстав. Водночас, це не впливає на визначення судової юрисдикції спору, оскільки вона визначається виключно процесуальним законодавством, в даному випадку - статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України. Кодекс адміністративного судочинства України відносить спір до публічно-правового та, відповідно, підсудного адміністративним судам, виходячи з природи дій суб'єкта владних повноважень, який повинен здійснювати у спірних правовідносинах владні управлінські функції. Реалізація у цих правовідносинах суб'єктивних прав фізичних і юридичних осіб, що передбачені нормами приватного права, не переводить такий спір у категорію приватноправового.

Положеннями статей 118, 123, 124 Земельного кодексу України, якими врегульовано порядок передачі у власність, в користування та в оренду земельних ділянок державної та комунальної власності, встановлено виключні підстави для відмови у наданні земельних ділянок, а у відносинах розпорядження землями державної та комунальної власності органи влади та місцевого самоврядування діють відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, а саме: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача в спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єктів владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини між сторонами мають публічно-правовий характер.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, ст.122, ст.ст. 158-163, 167 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.24, 26, 34, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 118 ЗК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Зеленської сільської ради Ковельського району щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зобов'язати Зеленську сільську раду Ковельського району Волинської області розглянути на першій черговій сесії питання про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території села Воля Ковельська Ковельського району Волинської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий:ОСОБА_4