Справа № 826/21719/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушуліна Костянтина Миколайовича про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушуліна Костянтина Миколайовича, в якому просив:

- визнати протиправними дії Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягають у невчасному (не у законний строк) надані відповіді на скаргу позивача від 16 липня 2015 року;

- визнати протиправною бездіяльність Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягає у ненаданні позивачу роз'яснення порядку оскарження рішення від 18 серпня 2015 року про результати розгляду скарги;

- визнати протиправним та скасувати рішення Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про результати розгляду скарги» від 18 серпня 2015 року вих. 21-036-28154/15;

- зобов'язати Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути звернення (скаргу) позивача від 16 липня 2015 року та надати обґрунтовану та вмотивовану відповідь про результати такого розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовльнити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що проявилось у неправильному застосуванні норм Закону України «Про звернення громадян», а також помилковістю визначення рішення суб'єкта владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову виходив з того, що Позивачеві було надано повну та ґрунтовну відповідь по суті постановлених запитань. Зокрема, позивачу було повідомлено, що задоволення вимог кредиторів, у тому числі й тих, що виникли на підставі суду, здійснюється після прийняття Національним банком України постанови про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку у порядку та черговості, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також Відповідь на скаргу оформлена у вигляді листа не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розумінні положень КАС України, а тому не може бути скасованим.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.07.2015 року на ім'я Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) була направлена скарга ОСОБА_2 від 16.07.2015 року щодо протиправної бездіяльності працівника Фонду, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_4.

Суть Скарги полягала в тому, що Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року у цивільній справі № 755/29280/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення безпідставно набутого майна у вигляді грошових коштів, мій позов задоволено повністю, та вирішено: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на мою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 098 (одна тисяча дев'яносто вісім) доларів СІНА 60 центів та судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою від 12.03.2015 року залишив без змін рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 року.

Листом від 18 серпня 2015 року № 21-036-28154/15 за підписом Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушуліна Костянтина Миколайовича позивачу було повідомлено про відсутність належних правових підстав для задоволення його скарги.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 19.01.2015 року № 10 уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 19.01.2015 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4.

ОСОБА_2 звернувся до уповноваженої особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_4 із заявою від 20.04.2015 року, в якій просив добровільно виконати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2014 р., що набрало законної сили 12.03.2015 р., та повернути незаконно набуті банком грошові кошти у розмірі 1 098,60 дол. США.

На своє звернення він отримав відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_4 (вих. № 6767/51 від 15.05.2015 р.), де остання повідомила Позивачеві, що оскільки запитувані грошові кошти надійшли на рахунок Позивача 17.06.2014 року, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії, то вони не були включені до вимог кредиторів - і вважаються погашеними».На підставі цього Директору-розпоряднику Фонду було подано скаргу (про яку йшлося вище).

З даного приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу ст. 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

В силу ст. 16 Закону № 393/96-ВР, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно ст. 19 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Стаття 20 Закону №393/96-ВР передбачає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Матеріали справи свідчать, що скарга позивача стосувалась бездіяльності працівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_4 по невиконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року протиправною; притягнення працівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності; вжиття заходів для відновлення порушеного права ОСОБА_2, шляхом зобов'язання Уповноваженої особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_4 негайно виконати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши відповідь на скаргу ОСОБА_2, і дійшла висновку, що відповідь є повною та обґрунтованою, оскільки позивачу було повідомлено, що задоволення вимог кредиторів, у тому числі й тих, що виникли на підставі суду, здійснюється після прийняття Національним банком України постанови про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку у порядку та черговості, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дій Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягають у невчасному (не у законний строк) надані відповіді на скаргу позивача від 16 липня 2015 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, як зазначалось вище, скарга ОСОБА_2 датована 16 липня 2015 року. Як вказав у відповіді ФГВФО, скарга зареєстрована Фондом 20 липня 2015 року. Доказів отримання Фондом скарги від 16 липня 2015 року раніше, ніж 20 липня 2015 року сторонами не надано.

Позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про результати розгляду скарги» від 18 серпня 2015 року вих. 21-036-28154/15 задоволенню також не підлягають, оскільки вказаного рішення як такого не існує.

Як зазначає Вищий адміністративний суд України в Ухвалі від 01 жовтня 2015 року, обов'язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідь на звернення громадянина за своїм змістом є письмовим повідомленням про результати розгляду такого звернення і висновки уповноваженого органу чи особи щодо висловлених у зверненні питань. Така відповідь не породжує, не змінює і не припиняє певні правовідносини і не встановлює нових обов'язків для адресата, як і не наділяє додатковими правами.

Таким чином, по своїй суті, відповідь на звернення є письмово відображеною позицією уповноваженого органу чи особи з приводу питань, що віднесені до його компетенції.

Одночасно, колегія суддів зауважує, що логічна послідовність викладення такої позиції, її зміст і висновки можуть бути предметом перевірки судом лише в контексті обґрунтованості наданої відповіді.

Відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 18 серпня 2015 року оформлена у вигляді листа за підписом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому присвоєно вихідний номер 21-036-28154/15, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розумінні положень КАС України, а тому не може бути скасована.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка полягає у ненаданні позивачу роз'яснення порядку оскарження рішення від 18 серпня 2015 року про результати розгляду скарги, суд зазначає, що їх задоволення не призведене до відновлення порушених прав чи інтересів позивача у даному випадку.

Проаналізувавши вище викладене колегія суддів приходить до висновку, що оскільки за результатами аналізу обставин справи та положень чинного законодавства не вставлено порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», тому колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повторно розглянути звернення (скаргу) позивача від 16 липня 2015 року.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята з деяким порушенням норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю.Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 12 квітня 2016 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.