Справа № 405/8510/15-а
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8510/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 грудня 2008 року вона вийшла на пенсію державного службовця. Із засобів масової інформації вона дізналася про те, що Пенсійний фонд України спрямував до підпорядкованих підрозділів лист від 13.07.2011 року № 14399/03-20 «Щодо нарахування ЄСВ на суму матеріальної допомоги», відповідно до якого визначення видів виплат, що відносяться до основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат при нарахуванні єдиного внеску передбачено Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за № 114/8713.

Так, згідно з п.п 2.3.3. Інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у звязку з екологічним станом, крім сум, указаних у п.3.31) відноситься до заробітної плати, як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а отже є базою для нарахування та утримання єдиного внеску.

Зясувавши, що дане положення Інструкції не було враховане при обчисленні їй пенсії, вона звернулася до бухгалтерії Головного управління ДФС у Кіровоградській області та отримала за № 82/11-28-05-33 від 01.07.2015 року «Довідку-доповнення до № 951/17/05-029 від 18.12.2008 року.

Даною довідкою до інформації поданої Управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 18.12.2008 року додано інформацію про «інші виплати», а саме: суми матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань.

Розмір таких неврахованих виплат, відкоригованих на коефіцієнти підвищення посадових окладів склав 8 388,18 грн., що призвело до заниження розміру виплат для нарахування пенсії на 625,28 грн.

Також, для призначення пенсії нею була подана відповідачу довідка доповнення Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області від 18.12.2008 року № 956/А/05-029 про основну заробітну плату, якою підтверджений розмір отримуваної нею винагороди за вислугу років на державній службі на момент виходу на пенсію в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. Проте, відповідач при розрахунку розміру пенсії протиправно вчинив дії щодо зменшення складових заробітної плати, а саме: на 20 % надбавки за вислугу років, з яких нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

На її звернення щодо перегляду призначеного розміру пенсії та донарахування її з огляду на наведені вище нормативні документи, відповідач листом від 06.08.2015 року № 185/А-11 у задоволенні її вимог відмовив.

Тобто, остаточно про порушення своїх прав, свобод та інтересів вона дізналася 06.08.2015 року.

Даним листом відповідач повідомив, що Законом України «Про державну службу» врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації не передбачено.

Що стосується врахування винагороди за вислугу років, то відповідач, вийшовши за межі своїх повноважень, для розрахунку її пенсії не взяв до уваги встановлений державною податковою адміністрацією в Кіровоградській області розмір винагороди за вислугу років 40%, а встановив надбавку у розмірі 20 % та самостійно вирахував суму середньомісячної заробітної плати, посилаючись на ст.33 Закону України «Про державну службу».

Зазначене призвело до того, що середньомісячна заробітна плата, яка виплачувалась їй і з якої справлявся збір на обовязкове державне пенсійне страхування при розрахунку пенсії, відповідачем зменшена на 339,80 грн., а саме: (1579+120)*20%. Тобто, за умови розрахунку за довідкою ДПА у Кіровоградській області, мала би бути (1579,00+120,00)*40% = 679,90 грн., а є (1579+120)*20% = 339,80 грн.

Винагорода в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання встановлена на підставі протоколу засідання комісії державної податкової адміністрації в області по виплаті винагороди за вислугу років від 26.07.2001 року № 7. На момент виходу на пенсію вона мала спеціальне звання «Радник податкової служби ІІ рангу».

Неправомірні дії відповідача призвели до заниження розміру виплат для нарахування пенсії на 965,08 грн. (625,28+339,80), що призвело до зменшення розміру пенсії на 781,74 грн. (965,08 грн.*81%).

Вважає дії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді неправомірними і такими, що порушують її конституційні права на збільшений розмір пенсії, визначений ст.ст. 37, 37-1 ЗУ «Про державну службу».

В силу ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Таким чином, неврахування управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді при призначенні їй пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, із яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є протиправним.

Просить поновити строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України. Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови провести обрахунок її пенсії з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відображених у довідці-доповненні від 01.07.2015 року № 82/11-28-05-33. Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо вилучення із складу середньомісячної заробітної плати при визначені та обрахунку пенсії державного службовця 20 % винагороди за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити обчислення та виплату пенсії їй з дня призначення, виходячи з 81% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці ( у тому числі інші виплати) та суми індексації.

Стягнути з державного бюджету судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, крім цього зазначила, що згідно з Порядком коригування виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства фінансів України від 11 серпня 2003 року за № 758/8079 розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані, виходячи з посадового окладу та рангу, до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», коригується за коефіцієнтом підвищення посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати.

Розміри посадових окладів і надбавок за ранги за станом на останній день до підвищення заробітної плати визначаються за довідками установ чи організацій.

З врахуванням викладеного, розмір неврахованих при обчисленні їй пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення під час щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відкоригованих на коефіцієнт підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, склав 14 377,25 грн.

Відповідно, це призвело до заниження розміру пенсії за даною обставиною на 599,05 грн. (14 377,25:24).

При цьому, на сторінці 2 абз.2 поданого раніше позову помилково вказана сума виплаченої матеріальної допомоги без врахування коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг та сума заниженого розміру таких виплат для нарахування пенсії, а саме, відповідно 8 388,18 грн. та 625,28 грн.

Таким чином, в цілому неправомірні дії відповідача призвели до заниження розміру виплат для нарахування їй пенсії на загальну суму 938,85 грн. (599,05+339,80), що призвело до зменшення призначеного розміру пенсії на 760,47 грн. (938,85х81%).

Уточнивши позовні вимоги просять визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови провести обрахунок її пенсії з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відображених у довідці-доповненні від 01.07.2015 року № 82/11-28-05-33.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо вилучення із складу середньомісячної заробітної плати при визначені та обрахунку пенсії державного службовця 20 % винагороди за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити обчислення та виплату їй пенсії з дня призначення, виходячи з 81% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включається в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарних місяці (в тому числі інші виплати: матерівальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання) та сум індексаці.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області в судове засідання не зявився, в установленному порядку повідомлений про розгляд справи, надав письмові заперечення та доповнення до заперечень, в яких, посилаючись на зазначені обставини та норми чинного законодавства, проси відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19 грудня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу».

17.07.2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум, які не увійшли в її розмір, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також надбавки за вислугу років у розмірі 40 %, з доданням вищезазначених довідок.

Для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надала копію довідки-доповнення про складові заробітної плати від 18.12.2009 року № 951/17/05-029 Головного управління Державної Фіскальної Служби України у Кіровоградській області.

Як вбачається зі змісту зазначеної довідки, на всі виплати, включені до неї, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 06.08.2015 року за № 185/А-11 Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області у перерахунку пенсії їй було відмовлено та повідомлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації не передбачено Законом України «Про державну службу». Водночас, надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби. Цією статтею визначено розміри надбавок за вислугу років, які становлять: за стаж державної служби понад 10 років 20%.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95 - ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону № 1058-IV нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1У до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№ 21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді необхідно було при здійсненні призначення позивачу пенсії, як державному службовцю, керуватися ст. 37 ЗУ «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії, якому було передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у томі числі стажу державної служби не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються в розмірах 80 відсотків від суми їх посадового(чинного) окладу з урахуванням надбавок передбачених цим Законом. Пенсія державному службовцю виплачується від його заробітку одержаного після виходу на пенсію.

З довідки доповнення до № 951/17/05-029 від 18.12.2008 року Головного управління Державної Фіскальної Служби України у Кіровоградській області про складові заробітної плати (за останні, 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вбачається, що ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення під час щорічної відпустки та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Також, з довідки доповнення Головного управління Державної Фіскальної Служби України у Кіровоградській області від 01.07.2015 року № 82/11-28-05-33 про основну заробітну плату, вбачається, що ОСОБА_1 отримувала винагороду за вислугу років на державній службі на момент виходу на пенсію в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Винагорода в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання встановлена ОСОБА_1 на підставі протоколу засідання комісії державної податкової адміністрації в області по виплаті винагороди за вислугу років від 26.07.2001 року № 7. На момент виходу на пенсію вона мала спеціальне звання «Радник податкової служби ІІ рангу».

Проте, відповідач при розрахунку розміру пенсії протиправно вчинив дії щодо зменшення складових заробітної плати, а саме: на 40 % надбавки за вислугу років, з яких нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ст. 6 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому.

Щодо твердження відповідача, про протиріччя позовних вимог пункту 5 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII слід зазначити наступне.

У більшій своїй частині цей Закон набрав чинності з 1 квітня 2015 року, тоді як пенсія позивачу призначена набагато раніше в лютому 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують цивільну відповідальність особи. Аналогічна правова позиція викладена у Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Таким чином, Закон, на який посилається відповідач, не має зворотної сили в часі та не застосовується до правовідносин, що виникли до набрання ним чинності, а при розгляді даної справи має застосовуватись законодавство, чинне на час призначення пенсії.

Аналізуючи надані позивачем документи, обґрунтування позовних вимог, заперечення відповідача, вказане законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої не обмежена у часі і тому пропущення позивачем строку звернення в суд з позовом про виплату недовиплачених сум пенсії можливе з часу призначення, а не у межах шети місяців до дати звернення до суду.

Відповідно до ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір», раховуючи, що позивач є інвалідом ІІ групи, суд віносить судові витрати по справі за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ТетяниГригорівни до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови провести обрахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, відображених в довідці-доповненні від 01.07.2015 року № 82/11-28-05-33.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо вилучення із складу середньомісячної заробітної плати при визначені та обрахунку пенсії державного службовця 20 % винагороди за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити обчислення та виплату їй пенсії з дня призначення, виходячи з 81% суми заробітної плати державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати, що включається в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарних місяці (в тому числі інші виплати: матерівальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань і повну суму винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання) та сум індексаці.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко