Справа № 804/729/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2016 р. Справа № 804/729/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.
при секретарі судового засідання: Безрученко К.В.
представника позивача: Нікітіної І.Л.,
представника відповідача: Путрі А.П.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 відкрито провадження по справі № 804/729/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.03.2016.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з висновками означеного акта перевірки контролюючим органом, зокрема, встановлено порушення ПАТ «Дніпронафтопродукт» пп. 14.1.36, п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого відбулося заниження підприємством податку на додану вартість всього у сумі 12163046,00 грн., у тому числі за червень 2013 року у сумі 12163046,00 грн.
Перевіряючі контролюючого органу зазначили, що підприємством занижено задекларовані показники у рядку 1 Декларацій з податку на додану вартість всього у сумі 12163046,00 грн., у тому числі за червень 2013 року у сумі 12163046,00 грн., у зв'язку з тим, що вказана сума віднесена до складу податкового кредиту ПАТ «Дніпронафтопродукт» на підставі оплати авансових платежів на користь ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» за договорами постачання нафтопродуктів №2609/05-1 від 26.09.2005 та № 0112/08-04 від 01.12.2008.
Надаючи оцінку правомірності оскарженого податкового повідомлення - рішення суд виходить з такого.
Матеріалами справи підтверджено, що 26.09.2005 між ПАТ «Дніпронафтопродукт» та ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» укладений договір поставки нафтопродуктів № 2609/05-1.
Додатковою угодою від 26.09.2005 до договору № 2609/05-1 від 26.09.2005 сторонами узгоджено, що постачальник - ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» зобов'язався поставити ПАТ «Дніпронафтопродукт» товар: бензин - А - 92 (у кількості 781,657 тон) та бензин А-95 (у кількості 1172,486 тон), всього на суму 9000000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1500000,00 грн.).
Додатковою угодою від 28.11.2005 до договору постачання №2609/05-1 від 26.09.2005 сторонами погоджено постачання ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» на користь ПАТ «Дніпронафтопродукт» товару: бензину - А - 92 (у кількості 504,921 тон) та бензину А - 95 (у кількості 1172,400 тон), всього на суму 6000000,00 грн. ( у т.ч. ПДВ - 1000000,00 грн.).
На підставі додаткової угоди від 30.12.2006 до вказаного договору сторонами були продовжені строки постачання товару до 31.12.2007.
Згідно з додатковою угодою від 31.12.2007 до означеного договору сторонами погоджено продовження кінцевого строку постачання товару до 31.12.2010.
У відповідності до п. 2.2 договору, постачальник зобов'язався поставити товар покупцю після отримання 100% передоплати до 31.12.2011.
Позивач зазначив, що укладав вказані договори із ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» з метою придбання та подальшого використання у власній господарській діяльності нафтопродуктів, оскільки це прямо відповідає видам діяльності ПАТ «Дніпронафтопродукт» - оптова торгівля паливом (код за діючим на той момент КВЕД -51.51.0).
Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на дату укладення договорів поставки та проведення попередніх оплат), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Нормами Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, а саме п.198.3 ст.198 ПК України також, закріплено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи почали такі товари (послуги) та основні засоби використовуватись в оподатковуваних операціях у межах господарчої діяльності платника податків на протязі звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції на протязі такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Як положеннями 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на момент укладення договорів від 26.09.2005 № 2609/05-1 та від 01.12.2008 №0112/08-04), так і положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, що видається платником ПДВ, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх одержувача.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем укладені із ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» договори поставки, в яких сторони погодили, що для належного виконання постачальником обов'язку з поставки товару покупцю, покупець повинен здійснити передоплату частини його вартості.
Як встановлено з матеріалів справи, на виконання умов даних договорів, позивач перерахував на користь вказаних контрагентів передоплату частини вартості товару, визначену вказаними договорами, на підставі чого постачальником були видані податкові накладні від 29.09.2005 № 0929-003, від 29.11.2005 № 1129.
Також, судом встановлено, що отримавши оплату за товар, ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» не здійснило його поставку та взагалі припинило свою діяльність, у зв'язку з визнанням його банкрутом.
Згідно з п. 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаним контрагентом, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.
Таким чином, згідно з приписами пп. 14.1.11 п.14.1 ст. 14 ПК України, перераховані позивачем на користь ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД» кошти є безнадійною заборгованістю.
Слід зазначити, що станом на момент здійснення позивачем господарських операцій із ТОВ «ОПТІМА ТРЕЙД», діяльність останнього не була припинена.
Крім того, у Податковому кодексі України відсутні положення, що встановлюють обов'язок та регулюють порядок коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку із ліквідацією контрагента, якому сплачено авансовий платіж, а тому донарахування податковим органом грошових зобов'язань з цих підстав є неправомірним.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Присудити з Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» (ідентифікаційний код юридичної особи 03481879) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 273648 (двісті сімдесят три тисячі шістсот сорок вісім ) грн. 34 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 березня 2016 року.

Суддя О.В. Царікова