Справа № 2-а-5493/11
Суддя: Нікушин В. В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5493/11
Провадження № 2-а/1015/2867/11
ПОСТАНОВА

іменем України

04.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Василенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахунку та виплати недоплаченої пенсії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахунку та виплати недоплаченої пенсії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» належить до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, є інвалідом другої групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. Він знаходиться на пенсійному обліку в ОСОБА_2 Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області.

У відповідності до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ йому повинна виплачуватись по ІІ групі інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії пенсія у розмірі: державної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю для осіб, що відносяться до 1 категорії ІІ групи інвалідності 75 % мінімальної пенсії за віком.

Його право на дану виплату пенсії гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України. Тому він звернувся із заявою до ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області про перерахунок основної та додаткової пенсії та сплатити недоплачену суму, а також в подальшому пенсію нараховувати і виплачувати згідно вказаних норм закону. Але листом йому було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на постанову Кабінету міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою встановлено, що додаткова пенсія для інвалідів ІІ групи за шкоду, заподіяну здоровю виплачується у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Вважає дану відмову в перерахунку і виплаті недоплаченої пенсії безпідставною.

Для нього, як інваліда ІІ групи, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватись, виходячи з прожиткового мінімуму, мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 просив визнати дії ОСОБА_2 управління пенсійного пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати йому державної пенсії, нижче ніж 8 мінімальних пенсій за віком розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткової пенсії нижче ніж 75% мінімальної пенсії за віком розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом незаконними; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йму державної пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом з 15.02.2011; зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату додаткової пенсії передбаченої ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом з 15.02.2011 року; зобовязати відповідача здійснювати у відповідності ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплату йому щомісячної державної пенсії, основну та додаткову, передбаченими ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з мінімальної пенсії за віком розрахованої відповідно встановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 80 % від грошового забезпечення, відповідно ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До пенсії позивачу виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що відноситься до І категорії, інваліда ІІ групи в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 1003536 від 12 липня 2006 року, інвалід ІІ групи, захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пп. 5 п. 2.2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року № 11-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку з цим Головне Управління Пенсійного фонду України в Київській області не має повноважень щодо призначення та виплати основної та державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону, оскільки такий обовязок покладений на районні, міські, районні у містах управління ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії призначаються одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обовязків військової служби,

або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону йому не призначалась.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив той факт, що позивач з відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший позивач не звертався до ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Відповідно до п.п. 5, п.п. 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 р. № 11-2 та зареєстрованого в Мінюсті України від 12.07.2002 за № 581/6869 Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку з цим Головне Управління ПФУ в Київській області не має повноважень щодо призначення та виплати основної державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки такий обовязок покладений на районні, міські, районні у містах управління ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлюється, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Позивач отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу ОСОБА_1 не призначалася, а тому вимоги про проведення перерахунку пенсії є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивачу додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що відноситься до 1 категорії, інваліду 2-ї групи виплачується в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 2-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, пунктом 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до п. 4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже, на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено. Враховуючи дату звернення позивача до суду 23.08.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача за період починаючи з 23 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року включно, в межах строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 102, 162-163 КАС України, суддя,-

Керуючись ст.ст.99, 100, 160, 167 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Київській області при нарахуванні та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю інваліду 2-ї групи ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, з 23 лютого 2011 року по 23 липня 2011 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

У решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя