Справа № 802/346/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 квітня 2016 р. Справа № 802/346/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Вініцької Б.А.

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що він із ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1. Дізнавшись, що ОСОБА_3 без його згоди, як співвласника, було здійснено добудову до вказаного будинку у вигляді веранди, він звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - Департамент) для уточнення факту наявності у ОСОБА_3 відповідної дозвільної документації на добудову. За результатами розгляду вказаного звернення Департамент листом від 01.10.2015 року надав відповідь у якій зазначив, що добудована веранда згідно обставин, встановлених в ході перевірки, складається з розбірних полегшених конструкцій без фундаменту, а тому є тимчасовою спорудою, на яку необхідність отримання дозвільної документації чинним законодавством не передбачена. Проте, не погоджуючись із такими висновками Департаменту, позивач 19.02.2016 року звернувся із заявою до КП "ВМБТІ" де отримав відповідь з якої з'ясував, що добудована ОСОБА_3 веранда збудована самочинно на фундаменті, а отже не може вважатися тимчасовою спорудою.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_3 здійснено самочинне будівництво, чим порушено його права як співвласника будинку, позивач вважає, що наявні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області притягнути до відповідальності ОСОБА_3 за самовільне будівництво веранди, позначеної літерою "а6" на технічному паспорті від 16.05.2014 року.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що в разі виявлення за результатами перевірки факту порушення ОСОБА_3 норм чинного законодавства у галузі будівництва, останній буде притягнутий до відповідальності. Однак, на даний час підстави для цього відсутні, оскільки перевірка об'єкта по АДРЕСА_1 не є закінченою і задокументованого факту наявності з боку третьої особи будь-яких порушень наразі встановити не вдалося, так як власник нерухомого майна під час здійснення контрольного заходу відсутній за місцем знаходження об'єкта.

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову також заперечив, вказавши, що будь-яких порушень при побудові веранди до входу в його квартиру ним допущено не було, оскільки така конструкція є розбірною та встановлена на місці старого дерев'яного облаштування ґанку, побудованого в далекому минулому.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_3 здійснено добудову до будинку у вигляді веранди, позивач, з метою захисту своїх прав як співвласника будинку та для перевірки наявності у ОСОБА_3 відповідних дозвільних документів на здійснення добудови, звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із заявою від 22.06.2015 року.

Встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_4 від 22.06.2015 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 23.06.2015 року видано направлення на проведення перевірки №697-ПП зі строком дії з 26.06.2015р. по 03.07.2015р., в ході реалізації якого відповідачем 03.07.2015 року була проведена позапланова перевірка дотримання гр. ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві веранди біля садибного житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Вінниці.

За результатами проведеної перевірки складений акт №697-ПП від 03.07.2015 року у якому відображені висновки про неможливість проведення перевірки у зв'язку з відсутністю власника нерухомого майна, присутність якого згідно п. 9 Порядку № 553 від 23.05.2011р. є обов'язковою, що стало підставою для перенесення терміну проведення перевірки вказаного об'єкта.

В подальшому, 04.09.2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у м. Вінниці ОСОБА_5, на підставі направлення №908-ПП від 25.08.2015 року, знову було проведено позапланову перевірку зазначеного об'єкта, за результатами якої складний акт №908-ПП від 04.09.2015 року із аналогічними висновками про неможливість проведення перевірки об'єкта будівництва у зв'язку із відсутністю власника нерухомого майна. В цьому ж акті відображено про вжиття Департаментом заходів щодо зустрічі із гр. ОСОБА_3

22.09.2015 року відповідачем повторно було проведено перевірку дотримання гр. ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві веранди біля садибного житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Вінниці, та за результатами якої був складений черговий акт №929-ПП від 22.09.2015 року із висновками про те, що за результатами виїзду на об'єкт з'ясовано, що ОСОБА_3 змонтував веранду із полівінілхлоридних вікон та дверей площею 2,2 кв. м. Однак, враховуючи, що власник - ОСОБА_3 знову був відсутній за вказаною адресою, проведення перевірки було не можливим.

При цьому, за наслідками останнього огляду спірного об'єкту будівництва відповідач надав ОСОБА_4 проміжну відповідь у формі листа від 01.10.2015 року, в якому зазначив про встановлені вище обставини побудови ОСОБА_3 веранди біля входу у квартиру із полівінілхлоридних вікон, площею 2,2 кв.м., яка складається із розбірних конструкцій без фундаменту, у зв'язку з чим є тимчасовою спорудою, необхідність отримання дозвільної документації на спорудження якої чинним законодавством не передбачено.

Проте, надавши таку відповідь, будівельний контроль щодо спірного об'єкта не був завершений, а відповідачем продовжувалися вживатися заходи спрямовані на завершення проведення позапланової перевірки.

Із цією метою відповідачем 03.12.2015 року був направлений лист до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо сприяння у проведенні перевірки за участю ОСОБА_3 Також про вказані обставини було повідомлено і Вінницьку міську раду.

Разом із тим за результатами чергової перевірки дотримання гр. ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві веранди біля садибного житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Вінниці, був складений наступний акт №1386-ПП від 28.12.2015 року із висновками про неможливість проведення перевірки за аналогічних попереднім підставам.

Про відповідні обставини позивач ОСОБА_4 був повідомлений відповідними листами, які направлялися на його адресу Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до пп. 1, 3 п.2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно із п. 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою в силу вимог п. 7 Порядку вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для її проведення є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об'єкту; перевірка виконання вимог приписів інспекції; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Пунктом 16 Порядку визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

В силу вимог п. 17, 20 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що процедура здійснення державного архітектурно-будівельного контролю полягає безпосередньо у проведені перевірки, встановлені факту наявності чи відсутності порушень та їх відображення у рішенні винесеному за результатами такої перевірки.

Тобто завершальним етапом державного архітектурно-будівельного контролю є складання акту перевірки із відображеним фактом наявності чи відсутності порушень, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складання протоколу разом з приписом про усунення цих порушень.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказує на те, що будівництво ОСОБА_7 прибудови до будинку по АДРЕСА_1 у вигляді веранди, є самочинним будівництвом, здійснення якого є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Проте, на думку суду, такі доводи позивача є передчасними та не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що з метою проведення позапланової перевірки дотримання гр. ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві веранди біля квартири АДРЕСА_1, Департаментом неодноразово здійснювались виїзди за вказаною адресою, однак враховуючи відсутність власника цієї квартири, відповідач, в силу положень п. 9 Порядку, не мав можливості повноцінно провести перевірку даного об'єкта.

Про неможливість проведення перевірки відповідачем складались відповідні акти 697-ПП від 03.07.2015 року, акт №908-ПП від 04.09.2015 року, №929-ПП від 22.09.2015 року, №1386-ПП від 28.12.2015 року.

Крім того, у зв'язку з такою систематичною неможливістю проведення перевірки із одних і тих самих підстав, відповідач 03.12.2015 року звернувся до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області щодо сприяння у проведенні перевірки за участю ОСОБА_3, про що повідомив позивача відповідним листом від 11.03.2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на даний час перевірка дотримання гр. ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві веранди біля входу до квартири АДРЕСА_1 не є закінченою і жодного рішення із фактом порушення ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Департаментом винесено не було.

Суд звертає увагу на те, що підстави притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, передбачені статтею 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

При цьому із аналізу загальних положень КУпАП слідує, що єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є скоєння нею адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Положеннями статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (стаття 256 КУпАП).

Із аналізу вищевикладеного слідує, що основною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, обставини скоєння якого (місце, час вчинення і суть) повинні бути належним чином зафіксовані, шляхом складання протоколу. Тобто саме наявність задокументованого факту скоєння правопорушення є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Поряд із цим, статтею 244-6 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядаються органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Відтак, розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва є виключною компетенцією відповідача.

При цьому слід зазначити, що адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи із вищенаведеного, суд не може зобов'язати відповідача притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження Департаменту за своєю правовою природою є дискреційним.

Таким чином, враховуючи, що перевірка спорудженої веранди біля квартири АДРЕСА_1 не є закінченою та має своє продовження, а відповідачем наразі не здобуті належні докази на підставі яких можливо встановити факт порушення ОСОБА_3 законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання Департамент притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, на переконання суду, є необґрунтованими та такими, що виходять за межі компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів осіб, які брали участь у справі, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович