Справа № 742/606/16-а
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/36/16
Єдиний унікальний № 742/606/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В. за участі секретаря Гапоненко Л.М., представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представників Прилуцької міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи : ТОВ «Прилуцький олійноекстрактний завод» ОСОБА_5, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання незаконним та нечинним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області за № 8 від 04.12.2015 року «Про Генеральний план м.Прилуки», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в порядку адміністративного судочинства з позовом про визнання незаконним та нечинним рішення Прилуцької міської ради шостої сесії шостого скликання за № 8 від 04.12.2015 року «Про Генеральний план м.Прилуки».

Свої вимоги аргументує тим, що даним Рішенням вирішено поновити використання Генерального плану міста Прилуки, розробленого Київським державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДНІПРМІСТО» імені ОСОБА_6 в 1969 році, затвердженого рішенням виконкому Чернігівської обласної ради депутатів трудящих від 17 грудня 1970 року № 749 строком на 25 років. Оскільки на думку позивача Рішення № 8 прийняте з порушенням приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в України», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які не передбачають можливості відновлення використання генеральних планів міст та відповідач вийшов за межі своїх повноважень і в порушення вимог ч.2 ст.19 Конституції України прийняв рішення в спосіб, який непередбачений чинним законодавством .

У відповідності до вимог частини 5 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України 23.03.2016 року в газеті «Град Прилуки» здійснено оголошення, яке відповідає вимогам частини 4 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України і містить вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.

В силу приписів частини 6 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, аргументуючи свої вимоги тим, що дане Рішення суперечить вимогам чинного законодавства і на підставі нього органом місцевого самоврядування приймаються протилежні за змістом рішення, а саме одним громадянам надається дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою з посиланням на дане рішення, а іншим відмовляється в наданні дозволу щодо розробки технічної документації з посиланням на відсутність Генерального плану міста.

Представник Прилуцької міської ради ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, аргументуючи свої заперечення тим, що даним рішенням жодних прав громадян не порушено, а лише надається право на оформлення землевпорядної документації громадянам у яких земельні ділянки виділені в натурі. Крім того дане рішення ніяким чином не порушує і не може порушити права позивача.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що Прилуцькою міською радою прийнято рішення про розроблення нового генерального плану міста Прилуки, але оскільки на даний час новий Генеральний план знаходиться на погодженні то міською радою і прийнято рішення про поновлення дії існуючого Генерального плану з метою його використання для вирішення питань землеустрою міста Прилуки.

Представник третьої особи ТОВ «Прилуцький олійноекстрактний завод» ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував, аргументуючи свої заперечення тим, що оскаржуване рішення ніяким чином не порушує права позивача, а дію Генерального плану міста Прилуки 1969 року подовжено на невизначений термін Законом України «Про врегулювання містобудівної діяльності».

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рішенням виконкому Чернігівської обласної Ради депутатів трудящих № 749 від 17 грудня 1970 року затверджено генеральний план міста Прилуки(а.с.88-90).

Рішенням Прилуцької міської ради Чернігівської області (третя сесія сьомого скликання) № 8 від 04 грудня 2015 року « Про Генеральний план м. Прилуки», поновлено використання Генерального плану міста Прилуки, розробленого Київським державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені ОСОБА_6 в 1969 році, затвердженого рішенням виконкому Чернігівської обласної ради депутатів трудящих від 17 грудня 1970 року №749. Депутатській комісії з питань будівництва, земельних відносин, екології та природних ресурсів, управлінню містобудування та архітектури міської ради при розгляді звернень, що стосуються вирішення земельних питань та будівництва, взаємодіяти з розробником Генерального плану міста Прилуки Державним підприємством «НДПІ містобудування» (м.Київ, вул.Лесі Українки, 26А). До затвердження містобудівної документації «Генеральний план та план зонування території міста Прилуки Чернігівської області» міській раді при підготовці рішень щодо передачі (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб та зміни цільового призначення земельних ділянок, керуватися Генеральним планом міста Прилуки, розробленого Київським державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені ОСОБА_6 в 1969 році, та детальними планами територій, які розробляються та затверджуються у відповідності до статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Контроль за виконанням даного рішення покладено на постійну депутатську комісію з питань будівництва, земельних відносин, екології та природних ресурсів (ОСОБА_7В.)(а.с.18).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, затверджувати в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Земельним Кодексом України та Законом України «Про землеустрій» до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить організація землеустрою.

Частиною 8 статті 17 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI( далі - Закон України № 3038-VI) визначено, що строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.

Пунктами 3 розділу V Прикінцевих положень Закону № 3038-17 передбачено, що генеральні плани населених пунктів, затверджені до набрання чинності цим Законом, є безстроковими.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм суд приходить до висновку, що Прилуцька міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах своєї компетенції.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 та ч.1 ст. 17 Закону України № 3038-VI генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. (частина 2 ст. 17 Закону України № 3038-VI).

Частинами 5, 6, 7 ст. 17 Закону України № 3038-VI визначено, що виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк: подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації; визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування; звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами; забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня; узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.

Частиною 10 ст. 17 Закону України № 3038-VI, передбачено, що генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Також, відповідно до ч.12 Закону України № 3038-VI, підлягають експертизі містобудівної документації на місцевому рівні виключно генеральні плани міст. Порядок проведення експертизи визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм і порядок виготовлення проекту землеустрою встановлюється Законом України „Про землеустрій" від 22.05.2003 року №858-IV, Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376, Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555, Порядком розроблення містобудівної документації Затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року № 290.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України № 3038-VI, громадським слуханням підлягають розроблені установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Частинами 3, 4, 5 ст.21 Закону України № 3038-VI передбачено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації нам місцевому рівні через погоджувальну комісію; оприлюднення результатів розгляду позицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Частина 6 ст.21 Закону України № 3038-VI визначає, що пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Механізм проведення громадських слухань визначається порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555.

Цим Порядком № 555 також визначено проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені виключні підстави, порядок, органи, які приймають рішення про затвердження Генерального плану.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача, як на підставу своїх вимог на вищезазначені норми Закону, оскільки вони стосуються порядку розроблення та погодження нових Генеральних планів населених пунктів і ніяким чином не спростовують правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Також суд не приймає до уваги твердження представника позивача, як підставу для задоволення позову прийняття на підставі оскаржуваного рішення протилежних за змістом рішень, про надання дозволу на розробку землевпорядної документації одним громадянам та відмову в задоволенні таких заяв іншим в зв»язку з відсутністю Генерального плану, оскільки дані твердження не є належними доказами, щодо неправомірності дій відповідача під час прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог закону рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для його скасування, оскільки обов'язковою умовою визнання його протиправним та скасування є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням чи дією.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, необхідно пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В судовому засіданні представник позивача не надала жодного доказу на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням порушені, або можуть бути порушені права позивача.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,171,186, 254 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання незаконним та нечинним рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області за № 8 від 04.12.2015 року «Про Генеральний план м.Прилуки» - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено в Київському апеляційному адміністративному суді через Прилуцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко А.В.