Справа № 803/3840/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 876/971/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2016 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Тревел» про застосування заходів реагування,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Тревел» (далі - відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) АЗС за м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда, 2Г, ТзОВ «Стиль Тревел» до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобов'язання зупинити експлуатацію вищезазначеного об'єкту.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що порушення вказані в акті перевірки не були усунуті та не долучено доказів протилежного, проте суд не дослідив належним чином надані докази, а тому виніс незаконне рішення. Оскільки заходи реагування можуть бути застосовані лише за рішенням суду та існує реальна небезпека життю і здоров'ю людей, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області просило розгляд справи проводити без участі представника, в апеляційній скарзі зазначає, що рішення першої інстанції незаконним та необґрунтованим, порушення вказані в акті перевірки не усунуті, а тому є підстави для застосування заходів реагування.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи. В попередніх судових засіданнях представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просить судове рішення залишити без змін. Зазначає, що порушення, які створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей усунуті, а решта не становлять реальної загрози і тому застосовувати крайній захід реагування немає підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) та наказу Дніпропетровського міського управління ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 15.10.2015 року у період з 02.11.2015 року по 20.11.2015 року інспектором 3 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області лейтенантом служби цивільного захисту Копилом Б.К. здійснено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб автозаправки ТзОВ "Стиль-Тревел", яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.. Газети Правда, 2Г, за результатами якої був складений акт від 20.11.2015 року № 127 (а.с. 9-15).

У зазначеному акті перевірки зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки, а саме: 1) не доукомплектовано пожежний щит на території підприємства первинними засобами гасіння пожежі згідно норм належності; 2) не забезпечено відстань від АЗС до мосту та проїзної дороги згідно вимог; 3) автозаправна станція не забезпечена необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння; 4) двері в приміщення електрощитової не виконано протипожежними сертифікованими в Україні; 5) електрощити не оснащено автономними системами пожежогасіння; 6) територія об'єкта, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987. ГОТ) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности"; 7) не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту від вражаючих факторів; 8) не розроблено документацію з організації видачі засобів індивідуального захисту працівниками та особовим складом; 9) не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту; 10) не подано та не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; 11) не проведено ідентифікацію об'єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області; 12) не розроблено графік проведення навчально-тренувальних занять і навчальних тривог по плані локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій; 13) не створено, згідно Номенклатури, об'єктовий резерв матеріальних ресурсів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення невідкладення відновних робіт; 14) не розроблено «План розвитку й удосконалення цивільної оборони»; 15) не розроблено план дій органів управління та сил у разі надзвичайної ситуації; 16) не розроблено інструкцію щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації.

Зазначений акт перевірки був вручений директору ТзОВ "Стиль-Тревел" та підписаний останнім 20 листопада 2015 року.

Крім того, контролюючим органом був складений припис від 25 листопада 2015 року № 692 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту. Суб'єкту господарювання був встановлений строк для виконання цього припису до 20.12.2015 року.

Відповідний до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 877 виключно законами встановлюються повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Статтею 7 Закону № 877 визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу щодо діяльності якого здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Згідно з ч. 5 статті 4 Закону № 877 повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Відповідно до ч.2 статті 68 КЦЗУ у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що ТзОВ «Стиль Тревел» здійснює експлуатацію АЗС за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда, 2Г.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2014 року зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання, а саме АЗС в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда, 2Г, вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (а.с. 62-65).

Відповідно до Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, затв. Постановою КМУ від 05.06.2013 року № 440 декларація розробляється суб'єктом господарювання і подається ним або надсилається рекомендованим листом за місцем розташування об'єкта нерухомості до державного адміністратора або територіального органу ДСНС. Суб'єкт господарювання з високим ступенем прийнятного ризику разом з декларацією подає позитивний висновок за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об'єкта чи приміщення. Посадова особа ДСНС або її територіальний орган перевіряють відповідність поданої декларації встановленій згідно з додатком формі та у разі відповідності встановленим до неї вимогам здійснюють її реєстрацію.

Згідно ст. 57 КЦЗУ особи, які подали декларацію, несуть передбачену законом відповідальність за достовірність даних, зазначених у поданій декларації.

Виходячи з вищенаведеного, матеріальна база відповідає вимогам законодавства, а саме: відповідальна особа пройшла навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму; приміщення обладнані автоматичною пожежною сигналізацією; протипожежні перешкоди відсутні; протипожежні розриви відповідають вимогам законодавства; в наявності первинні засоби пожежогасіння; наявна система оповіщення про виникнення надзвичайних ситуацій; працівники забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання.

Відповідно до п. 3.11 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. Наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417 (далі - Правила) для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств повинні встановлюватися спеціальні пожежні щити (стенди). Пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об'єкта площею більше 200 м2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м2 захищуваної площі. На пожежних щитах (стендах) повинні розміщуватися ті первинні засоби гасіння пожежі, які можуть застосовуватися в даному приміщенні, споруді, установці.

Пожежні щити (стенди) та засоби пожежогасіння повинні бути пофарбовані у відповідні кольори згідно з ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности».

Таке ж положення було передбачено Правилами пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МНС України від 19.10.2004 № 126, які втратили чинність на підставі вищевказаних правил, проте були чинним на момент введення об'єкта в експлуатацію (п.п. 6.4.8., 6.4.10., 6.4.11.).

Згідно доданого до матеріалів справи акту прийому передачі від 21.12.2015 року вбачається, що пожежний щит укомплектований належною кількістю і видом первинних засобів пожежогасіння. Крім того, до матеріалів справи додані фотокопії пожежного щита з первинними засобами пожежогасіння, що спростовує твердження позивача про неусунення порушення №1 (а.с. 51-54).

Інструкція щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затв. наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06 грудня 2005 року № 376 передбачає, що при проектуванні АЗС мають бути дотримані відстані до автомобільної дороги (краю проїзної частини). Оскільки об'єкт прийнятий в експлуатацію, це спростовує вимоги вказаного порушення.

Вищезазначена Інструкція також передбачає, що проектування та влаштування протипожежного водопостачання для зовнішнього пожежогасіння АЗС слід здійснювати згідно з вимогами СНиП 2.04.02-84 "Водоснабжение. Наружные сети и сооружения" (далі - СНиП 2.04.02-84). Зовнішнє пожежогасіння АЗС слід передбачати від водойми (пожежного резервуара) або не менш ніж від двох пожежних гідрантів. Зазначені водойми (пожежний резервуар), гідранти повинні розташовуватися на відстані не ближче ніж 35 м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок.

Відповідач заявляє про наявність пожежного гідранта місцевої системи водопроводу для забезпечення вимог пожежогасіння, подача води у якій здійснюється постійно та забезпечується комунальними службами, а також додає фотокопію АЗС на підтвердження наявності пожежного гідранту, що спростовує порушення №3.

Відповідно до п. 2.3 розділу III Правил тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах повинен відповідати вимогам ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва». Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватись у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, що перешкоджають нормальному зачиненню протипожежних дверей.

П. 2.12. ДБН В.1.1-7-2002 передбачає, що до протипожежних перешкод відносять протипожежні стіни, перегородки та перекриття. Для заповнення прорізів у протипожежних перешкодах застосовуються протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани). У місцях прорізів можна також розташовувати протипожежні тамбур-шлюзи.

З доданого до матеріалів справи експертного висновку протипожежного стану об'єкта (у 2014 році проведена експертиза протипожежного стану автозаправної станції (експерт ТОВ «ТРИАВАНТ» ОСОБА_2, ліцензія ДСНС, серія АЕ № 271839 від 24.10.2013 року) вбачається, що проведеною експертизою протипожежного стану нежитлових приміщень та території АЗС порушень вимог діючих протипожежних норм і правил не виявлено (а.с. 61). Таким чином, вказане порушення не знаходить свого підтвердження.

Відповідно до п. 1.1 розділу IV Правил експлуатація електроустановок повинна відповідати вимогам ПУЕ, Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 25 липня 2006 року № 258, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017 (у редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 13 лютого 2012 року № 91) (далі - ПТЕ), Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09 січня 1998 року № 4, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 лютого 1998 року за № 93/2533.

Згідно зазначеного вище висновку протипожежного стану об'єкта АЗС нежитлові приміщення та територія АЗС відповідають вимогам протипожежних норм та правил, а підключення електрообладнання відповідає вимогам ПУЕ (а.с. 61).

Норми про обладнання електрощитів автономними системами пожежогасіння введено в дію тільки у 2015 році, а тому вони можуть бути встановлені при експлуатації об'єкта. Оскільки на час введення в експлуатацію автозаправної станції електроустановки були встановлені відповідно до вимог ПУЕ, суд вважає спростованим порушення № 5.

Щодо порушень № 7 та № 8 то колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ст. 20 КЦЗУ до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об'єктах суб'єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії.

Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях , затв. наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15.08.2007 № 557 визначають загальні вимоги до організації техногенної безпеки як складової частини цивільного захисту на підприємствах, в установах, організаціях (далі - об'єкти) та на небезпечних територіях і є обов'язковими для виконання керівниками органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, керівниками та посадовими особами підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності,фізичними особами.

Відповідач, як доказ забезпечення працівників засобами індивідуального захисту, надає копію рахунку-фактури № 718 від 14.12.2015 року про закупку респіраторів, окулярів закритих та фартуків прогумованих на суму 1608 грн. та відповідне платіжне доручення, а також додає фотокопію вказаних засобів (а.с. 55-58).

З наданих документів можливо встановити, що порушення усунуто, тобто працюючий персонал відповідача забезпечений засобами індивідуального захисту.

Відповідно до п. 8 розділу II Правил територія об'єкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Таке ж положення передбачалось Правилами пожежної безпеки в Україні, затв. наказом МНС України від 19.10.2004 № 126, які втратили чинність на підставі вищевказаних правил, проте були чинним на момент введення об'єкта в експлуатацію (п. 3.8).

Відповідач в додаткових поясненнях зазначає, що територія АЗС укомплектована відповідними знаками безпеки та додає фотокопії із зображенням знаків безпеки, з яких також вбачається, що територія АЗС забезпечена необхідними знаками безпеки.

Щодо порушення № 9, то колегія суддів зазначає, що наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 23 квітня 2001 року № 97 «Про затвердження Порядку здійснення підготовки населення на підприємствах, в установах та організаціях до дій при виникненні надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру», на який посилається позивач, втратив чинність на підставі наказу МВС України від 23.02.2015 № 194.

Згідно Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затв. постановою КМУ від 26 червня 2013 р. № 444 навчання працюючого населення здійснюється безпосередньо на підприємстві, в установі та організації згідно з програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях, а також під час проведення спеціальних об'єктових навчань і тренувань з питань цивільного захисту. Для отримання працівниками відомостей про конкретні дії у надзвичайних ситуаціях на підприємстві, в установі та організації обладнується з урахуванням особливостей виробничої діяльності інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту, що є частиною приміщення загального користування, у якій тематично оформляються стенди, розміщуються схеми, навчальні посібники і зразки, передбачені програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях. Тематичне наповнення інформаційно-довідкового куточка визначається з урахуванням заходів, передбачених планом реагування на надзвичайні ситуації, та містить інформацію про наявні можливості та ресурси підприємства, установи, організації з протидії небезпечним факторам, що ймовірні для місця їх розташування (п.6, 13). Відповідач надав фотокопію АЗС з інформаційно-довідковим куточком.

Щодо порушення № 10, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до постанови КМУ від 05.06.2013 року № 440 «Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки» цей порядок визначає процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб'єктом господарювання об'єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об'єкти нерухомості).

Оскільки така декларація була подана до контролюючого органу та зареєстрована в журналі реєстрації 16.04.2014 року і законодавець не встановлює необхідності повторного подання декларації, то зазначене порушення не знаходить свого підтвердження.

Відповідно до Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об'єктів, затв. наказом МНС України від 18.12.2000 № 338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005 № 140) ідентифікація потенційно небезпечного об'єкта (ПНО) полягає у виявленні на об'єктах господарської діяльності джерел та чинників небезпеки, які здатні за негативних обставин (аварія, стихійне лихо тощо) ініціювати виникнення надзвичайної ситуації (далі - НС), а також в оцінці максимального рівня можливих НС. Ідентифікації підлягають усі об'єкти господарської діяльності, які розташовані на території України і перебувають у державній, колективній або приватній власності юридичних або фізичних осіб, а також інші об'єкти, визначені комісіями з питань ТЕБ та НС або відповідними центральними та місцевими органами виконавчої влади. Об'єкт ідентифікується як ПНО за наявності у його складі хоча б одного джерела небезпеки, яке може спричинити НС об'єктового, місцевого, регіонального або державного рівнів (п.п. 6, 7, 11 Положення).

Згідно норм Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 № 2245-III об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об'єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки» від 29 лютого 2012 р. № 306 до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику відносяться, зокрема, суб'єкти: які провадять діяльність на території та/або у приміщеннях, що належать їм на праві власності, володіння, користування: об'єктів підвищеної небезпеки та об'єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Оскільки АЗС відноситься до суб'єкта господарювання з високим ступенем ризику, то він відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки.

Щодо порушення № 12, то наказ МНС України, на який посилається позивач втратив чинність на підставі наказу МВС України від 23.02.2015 № 194. Наказ Мінпраці та соцполітики України № 112 від 17.06.99 (ДНАОП 0.00-4.33) виключено з державного реєстру нормативно-правових актів 19.12.2012. Таким чином,вказане порушення не підтверджується.

Посилання позивача на постанову КМУ «Про Порядок створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків» від 29 березня 2001 р. № 308 як на підставу наявності порушення № 12 як на підставу встановлення порушення спростовується тим фактом, що вказана постанова втратила чинність на підставі постанови КМУ від 30 вересня 2015 р. № 775 Про затвердження Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (далі Постанова № 775).

Відповідно до Постанови № 775 матеріальний резерв - запас будівельних і пально-мастильних матеріалів, лікарських засобів та виробів медичного призначення, продовольства, техніки, технічних засобів та інших матеріальних цінностей (далі - матеріальні цінності), призначених для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, надання допомоги постраждалому населенню, проведення невідкладних відновлювальних робіт і заходів.

Номенклатура матеріальних резервів (далі - номенклатура) - обґрунтований і затверджений у встановленому порядку перелік матеріальних цінностей.

Матеріальні резерви створюються: суб'єктами господарювання, у власності або користуванні яких є об'єкт (об'єкти) підвищеної небезпеки або потенційно небезпечний об'єкт (об'єкти) (далі - підприємства), - об'єктовий матеріальний резерв для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та проведення невідкладних відновлювальних робіт.

Номенклатура та обсяги матеріальних резервів визначаються та затверджуються відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та керівниками підприємств.

На виконання даного порушення відповідачем видано наказ від 08.12.2015 року № 180 «Про створення об'єктового резерву матеріальних ресурсів для запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій на АЗС».

Щодо порушень № 14 і № 15 то колегія суддів зазначає, що постанова КМУ від 10.05.1994 № 299 «Про затвердження Положення про Цивільну оборону України» втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 11 від 09.01.2014 року «Про затвердження Положення про єдину державну систему цивільного захисту».

Відповідно до вказаної постанови єдина державна система цивільного захисту - сукупність органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, які забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту.

Основними завданнями, що виконуються єдиною державною системою цивільного захисту, є:

1) у режимі повсякденного функціонування:

забезпечення здійснення планування заходів цивільного захисту;

розроблення і виконання цільових та науково-технічних програм запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і зменшення можливих втрат;

здійснення планових заходів щодо запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, забезпечення безпеки та захисту населення і територій від таких ситуацій, а також заходів щодо підготовки до дій за призначенням органів управління та сил цивільного захисту;

організація підготовки фахівців цивільного захисту, підготовка керівного складу та фахівців, діяльність яких пов'язана з організацією і здійсненням заходів щодо цивільного захисту, навчання населення діям у разі виникнення надзвичайних ситуацій.

Щодо порушення № 16, то відповідно до п. 4.5.5. наказу № 557 на підприємстві, в установі та організації повинні бути вивішені на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації (аварії).

Законодавець не відносить тільки обставини відсутності документації до обставин, які створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей. Колегія суддів погоджується з тим, що порушення № 14-16 самостійно не створюють загрозу життю людей, а тому застосовувати такий захід реагування як зупинення роботи об'єкта немає підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 7 Закону № 877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Таким чином, звернення контролюючого органу до суду раніше, ніж закінчився строк на виконання припису є порушенням встановлених норм законодавства.

Колегія суддів зазначає, що при застосуванні санкцій до суб'єкта господарювання, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, повинен враховуватися принцип пропорційності порушення і покарання.

Зупинення роботи певного об'єкту є крайнім заходом покарання і повинен застосовуватися у виключних випадках, коли виявленні порушення дійсно становлять реальну загрожу життю і здоров'ю людей, що не було встановлено судом.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, про що свідчать ухвали від 27 травня 2015 року (справа № К/800/62242/14), від 15 травня 2015 року (справа № К/800/3116/14).

Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення. Таким чином, з управління слід стягнути 1339,80 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2016 року у справі № 803/3840/15 - без змін.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області відстрочений судовий збір у сумі 1339 (тисяча триста тридцять дев'ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 08 квітня 2016 року.