Справа № 820/11748/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 березня 2016 р. № 820/11748/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Кізілова О.В.

представника відповідача - Юсупової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків"
до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.019.2015 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 25.08.2015 року Нововодолазькою ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області складено акт №91/20-20-22-08/38933788 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Кронекс-Харків" () з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаємовідносинах з фірмою нерезидентом ООО "Ранок" (Російська Федерація) по зовнішньоекономічному договору №02-10/2013 від 01.04.2014 року за період з 01.05.2015 року по 31.07.2015 року та фірмою нерезидентом "Newpack Products" LLP (Велика Британія) по зовнішньоекономічному договору №20/03-14 від 20.03.2014 року за період з 01.03.2015 року по 31.07.2015 року", на підставі якого 18.09.2015 року були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення № та №. Позивач стверджує, що висновки, викладені в акті перевірки, неправомірні, а вказані податкові повідомлення - рішення такі, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Нововодолазька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.107-109) відповідач вказав, що на виконання Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Правління НБУ від 24.03.1999 р. № 136, до Нововодолазької ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від ПАТ "ПУМБ" надійшов лист №КНО-67.1.1/501 від 08.06.2015 р. про виявлення факту порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по імпортній операції по зовнішньоекономічному договору №02-10/2013 від 01.04.2014 року та лист № КНО-67.2/1052 від 06.07.2015 року про виявлення факту порушення законодавчо встановленого строку розрахунків по експортній операції по зовнішньоекономічному договору №20/03-14 від 20.03.2014 року. У розумінні норм пп. 78.1.1 ПКУ дане повідомлення є податковою інформацією, і тому на виконання норм 78.1.1 ПКУ контролюючим органом було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Перевіркою було об'єктивно встановлений факт порушення позивачем порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті та нарахована пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД по контрактам №02-10/2013 від 01.04.2014 року та №20/03-14 від 20.03.2014 року, укладених позивачем з ООО "Ранок" та "Newpack Products" LLP. Відповідач стверджує, що позивачем порушено ст.1 та 2 ЗУ "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", а саме: перевищено граничний строк надходження валютної виручки. За таких підстав, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 38933788.

На обліку як платник податків підприємство перебуває в Нововодолазькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

На підставі наказу від 03.08.2015 р. № 68, виданого Нововодолазькою ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та у зв'язку з отриманням податкової інформації від ПАТ "ПУМБ", а саме: листа №КНО-67.1.1/501 від 08.06.2015 р. та листа №КНо-67.2/1052 від 06.07.2015 р. про виявлення факту порушення законодавчо - встановленого строку розрахунків по імпортним/експортним операціям, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків", код ЄДРПОУ - 38933788, з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаємовідносинам з фірмою нерезидентом ООО "Ранок" (Російська Федерація) по зовнішньоекономічному договору №02-10/2013 від 01.04.2014 року за період з 01.05.2015 року по 31.07.2015 року та фірмою нерезидентом "Newpack Products" LLP (Велика Британія) по зовнішньоекономічному договору №20/03-14 від 20.03.2014 року за період з 01.03.2015 року по 31.07.2015 року.

Результати перевірки оформлені актом №91/20-20-22-08/38933788 від 25.08.2015 р. (а.с.5-14).

За висновками перевірки, позивачем - ТОВ "Кронекс-Харків", порушено:

1) ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), підприємством ТОВ "Кронекс - Харків" перевищено граничний строк розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності по зовнішньоекономічному контракту № 02-10/2013 від 01.04.2014, а саме по здійсненому платежу від 19.03.2015, від 06.04.2015, від 23.04.2015, від 20.05.2015 року та від 21.05.2015 року;

2) ст. 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), а саме підприємством ТОВ "Кронекс-Харків" перевищено граничний строк надходження валютної виручки по зовнішньоекономічному контракту від 20.03.2014 року №20/03-14;

3) п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та п. 2 Наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 № 207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" та п. 2.3. "Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", затвердженого Наказом ДПА України від 04.10.1999 р. № 542 "Про затвердження порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства", а саме: порушено порядок декларування валютних цінностей, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, в результаті чого підприємством відображено недостовірну інформацію у Декларації та здійснено приховування (перекручення звітності) про валютні операції у поданій Декларації за 1 півріччя 2015 року (№ 916793887 від 10.08.2015 року).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 18.09.2015 р.:

- № , яким ТОВ "Кронекс-Харків" нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 598027,56 грн. (а.с.15);

- №, яким до ТОВ "Кронекс-Харків" застосовано штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 340,00 грн. (а.с.16).

Перевіряючи відповідність закону спірних рішень та діянь суб'єкту владних повноважень в особі ДФС під час прийняття рішень, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь суб'єкта владних повноважень викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачами згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а також наведених норм процесуального закону, суд встановив, що позивач в перевіреному ДФС періоді, мав господарські відносини з ООО "Ранок", котрі здійснювались на підставі контракту купівлі - продажу № 02-10/2013 від 01.04.2014 року. (а.с.27-28).

За умовами вказаного договору ООО "Ранок" (постачальник) зобов'язується поставити макулатуру сортовану марок: МС-1А, МС-2А, МС-11В в кількості 5000 (п'ять тисяч) тон (товар), а ТОВ "Кронекс - Харків" (покупець) прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим контрактом, згідно специфікації на партію. Договором визначено, що прийом товару по кількості і якості здійснюється представниками покупця на підприємстві покупця.

Положеннями п. 3.3 вищевказаного контракту постачальний товар повинен супроводжуватися наступними документами, а саме: рахунок - фактура, відвантажувальна специфікація, сертифікат СТ-1, сертифікат якості.

17.12.2014 між ТОВ "Кронекс - Харків" та ООО "Ранок" укладено додаткову угоду № 1/1 до контракту № 02-10/2013 від 01.04.2014 року. (а.с.29).

Відповідно до п. 3.2 вищезазначеної угоди місцем постачання товару - склад постачальника за адресою: м. Бєлгород, вул. Корочанська, буд.152 або інше місце на території Російської Федерації, вказане постачальником у відвантажувальній специфікації.

Суд звертає увагу, що вищевказаною угодою сторони дійшли згоди, що постачання товару (перехід права власності на товар) є виконаним з моменту здійснення покупцем розрахунків за товар, передачі покупцю документів передбачених п. 3.3. контракту, а також прийняття товару, що підтверджується підписом покупця на відповідному акті прийому - передачі.

Постачальник на виконання умов вказаної додаткової угоди передав покупцю:

- повідомлення про готовність товару до відвантаження: вих. № 0202-22 від 02.02.2015, (а.с.47), вих. №0803-24 від 09.03.2015, (а.с.49), вих.№0603-24 від 06.03.2015 р. (а.с.51);

- рахунки на оплату: № Б000133 від 17.12.2014 року на суму 3000071,20 руб. РФ (а.с.48), Б000134 від 26.12.2014 року на суму 2983000,00 руб. РФ (а.с.52), № 21 від 20.01.2015 р. на суму 1549998,00 руб. РФ (а.с.50);

- рахунки - фактури на оплату вартості товару № Б6 від 02.02.2015 р. на суму 178689,95 руб. РФ, № Б9 від 02.02.2015 р. на суму 444846,00 руб. РФ, № Б0 від 02.02.2015 р. на суму 333004,00 руб. РФ, № Б2 від 02.02.2015 р. на суму 352266,25 руб. РФ, № Б1 від 02.02.2015 р. на суму 53250,00 руб. РФ, №Б3 від 02.02.2015 р. на суму 472255,00 руб. РФ, №Б4 від 02.02.2015 р. на суму 389775,00 руб. РФ, №Б5 від 02.02.2015 р. на суму 718820,00 руб. РФ, №Б6 від 02.02.2015 р. на суму 57165,00 руб. РФ, №Б8 від 09.03.2015 р. на суму 1549996,00 руб. РФ, № Б7 від 06.03.2015 р. на суму 2983000,00 руб. РФ (а.с.36-46);

- специфікації № 35/1, № 32/1, № 33/1, 30/1, № 31/1, № 38/1, № 55/1, № 39/1, № 52/1, №34/1, № 36/1, № 46 від 02.02.2015, № 47 від 24.02.2015 р., № 48 від 04.03.2015р., № 49 від 26.03.2015 р., № 50 від 31.03.2015 р., № 51 від 03.04.2015р., № 52 від 13.04.2015р., № 53 від 23.04.2015 р. (а.с.67-82);

- акти прийому-передачі товару 02-1,02-2, 02-3, 02-4, 02-5, 02-6, 02-7, 02-8, 03-2, 02-9, 03-1 від 02.02.2015 р., 03-1 від 06.03.2015 р. (а.с.53-66).

Поряд з цим, Покупець в свою чергу здійснив оплату та прийняв ТМЦ шляхом підписання відповідного акту прийому передачі.

Таким чином, суд приходить висновку, що Постачальником фактично поставлено товар на адресу ТОВ "Кронекс - Харків" по контракту № 02-10/2013 від 17.12.2014 р., без його ввезення на територію України.

Також, судом за матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "Кронекс-Харків" (постачальник) та "Newpack Products" LLP, Велика Британія (покупець), був укладений контракт № 20/03-14 від 20.03.2014 р., за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця папір мішковий - крафт, а покупець в свою чергу зобов'язується прийняти такий товар та здійснити відповідний розрахунок. (а.с. 30-34).

Суд зазначає, що на виконання умов договору ТОВ "Кронекс - Харків" поставлено товар "Newpack Products" LLP товар, що підтверджується митними деклараціями МД-2 №807100000/2014/02097, МД-2№807100000/2014/013406 та МД-2№/2015/007881 (а.с.86-91), тобто позивачем були виконані свої господарські зобов'язання за контрактом від 20.03.2014 року № 20/03-14 у повному обсязі та в установлений строк.

У судовому засідання представником позивача надано пояснення, що підприємством "Newpack Products" LLP (Велика Британія) грошові кошти за поставлений товар позивачу не сплачені.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року № 185/94ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Положеннями абзацу 3 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року № 185/94ВР, строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 5 грудня 207 року № 1392 "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України", а саме імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності однієї з таких умов:

- зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України;

- подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком.

У відповідності до п.2 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", державну реєстрацію нормативно правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

Дана позиція підтверджується п.6 постанови КМУ від 28 грудня 1992 року № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно - правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", а саме: державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади здійснюють - Мін'юст.

Пунктом 20 вищевказаної постанови регламентовано, що у разі, коли нормативно-правовий акт відповідає законодавчим вимогам, орган державної реєстрації приймає рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акта за встановленою Мін'юстом формою, заносить його до державного реєстру та на оригіналі акта робить напис встановленого зразка про дату державної реєстрації і номер акта згідно з державним реєстром.

Положеннями п. 4.1 наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію", нормативно - правові акти, що надійшли до Управління державної реєстрації нормативно - правових актів, заносяться до журналу обліку нормативно - правових актів, що надійшли на державну реєстрацію до міністерства юстиції України, який ведеться в Управлінні.

За результатами правової експертизи Міністерство юстиції України в межах установленого строк приймає рішення про державну реєстрацію нормативно-правового акту, яке оформлюється наказом.

Суд звертає увагу, що як вбачається зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 207 року № 1392 "Про затвердження Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України", вона не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, не має статусу нормативно - правового акту, а відповідно не є законодавчим документом та обов'язковим для виконання суб'єктами господарської діяльності.

Суд зауважує, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України, що викладена в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року.

Щодо посилання представника відповідача в письмових запереченнях на те, що дебіторська заборгованість за імпортним контрактом №20/03-14 від 20.03.2014, по якій станом на 31.07.2015 року перевищено встановлені законодавством терміни здійснення розрахунків за контрактом, склала 1697,59 доларів США , суд вважає їх безпідставними та такими, що не мають правового зв'язку між невиконанням або неналежним виконанням підприємством "Newpack Products" LLP (Велика Британія) своїх господарських зобов'язань за контрактом №20/03-14 від 20.03.2014, жодним чином не пов'язано з виконанням господарських зобов'язань ТОВ "Кронекс - Харків" як поставщика за даним контрактом.

Обов'язком нести відповідальність за інших осіб і подачу ними документів, суб'єкт господарювання не обтяжений.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів позивача, з'ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи суб'єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності та обґрунтованості мотивів, покладених в основу спірних висновків та викладених в акті перевірки, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, а відтак порушив права та законні інтереси позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків", у сфері публічно - правових відносин.

За таких підстав, адміністративний позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити за правилами, встановленими ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 11, 12, 51, 71, ст.158, 159, 160-163, ст.167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 18.09.2015 року № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кронекс-Харків" (місцезнаходження: Харківська обл., Нововодолазький р-н, с.Новоселівка, вул. Дзержинського, буд.326, ) судовий збір у розмірі 8975,52 грн. (вісім тисяча дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 52 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: Харківська область, cмт.Нова Водолага, вул.Васильківського Сергія, 14, 63200).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 25 березня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.