Справа № 638/11422/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 638/11422/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

08.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви по уточнення позовних вимог, а.с 62, просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова (далі - відповідач, УПФУ, пенсійний орган) від 05.06.2015 року про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років як працівнику льотного складу та зобов'язати відповідача призначити пенсії відповідно до поданої 08.04.2015 року заяви.

Позивач зазначав про хибність висновків пенсійного органу про те, що факт його праці парашутистом - рятувальником у позаштатній парашутно-десантній групі Харківського обласного авіаційно-спортивного клубу Добровільного товариства сприяння армії авіації і флоту у період з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року позбавляє його права на отримання пенсії за вислугу років як працівнику льотного складу.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що факт праці позивача у період з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року парашутистом-рятувальником позаштатної парашутно-десантної групи підтверджується наявними у відповідача та в справі документами. Однак, у зв'язку з відсутністю інформації щодо нарахування заробітної плати та сплати Товариством з сприяння оборони України Харківським аероклубом ім. В.С. Гризодубової страхових внесків із заробітної плати позивача у зазначений період, відсутні підстави для зарахування періоду з 1985 року по 2000 рік до страхового стажу ОСОБА_1

Не погоджуючись з судовим рішення, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про задоволені адміністративного позову.

Скаржник вказує на помилковість висновку суду про те, що положення ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вказують на те, що до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, зараховуються лише періоди роботи на штатних посадах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень п.п. 1, 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає зміні, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 54 Закону України від 05.11.1991 року N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено: «Право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті:

а) працівники льотного і льотно-випробного складу за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах»

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень ст. 54 Закону «Про пенсійне забезпечення» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.07.1992 року N 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу».

Пунктом 4 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років визначені парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.

Судом встановлено, що наказом Харківського обласного авіаспортклубу Добровільного товариства сприяння армії авіації і флоту від 05.02.1982 року позивач ОСОБА_1 зарахований до складу позаштатної парашутно-десантної групи із складу громадських інструкторів-парашутистів (а.с. 85).

Наказом Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння оборони України від 23.10.2013 року № 75-ПР позивач був виведений із складу позаштатної парашутно-десантної групи (а.с. 88).

08.04.2015 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику льотного складу (а.с. 71-72).

Протоколом № 1678 від 05.06.2015 року в призначенні пенсії ОСОБА_1 як працівнику льотного складу відмовлено (а.с. 69).

В протоколі відмови (а.с. 67-68) зазначено, що «оскільки Переліком посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.92 № 418, передбачені, зокрема, працівники позаштатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом. Працівник, згідно ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», це фізична особа, яка працює на підставі трудового договору на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, яка виконує найману працю. Враховуючи викладене, до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років парашутистом, зараховуються періоди роботи на штатних посадах».

Колегія суддів зазначає, що поняття «позаштатний працівник», тобто працівник, який виконує роботу без зарахування його до штатного (спискового) складу підприємства, установи чи організації, у законодавстві про працю України не передбачено, відповідно відсутні вимоги до процедури оформлення з ними трудових відносин.

Статтею 24 КЗпП України (в редакції, що діяла станом на 05.02.1982 року) передбачалось, що трудовий договір укладається, як в усній так і в письмовій формі.

Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України (в редакції, що діяла станом на 05.02.1982 року) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітника чи службовця (ч. 1 ст. 48). Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п'ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (ч. 2 ст. 48).

Відповідно до п.п. 1 п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року N 162, трудова книжка є основним документів про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій , які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Наведене дає підстави не погодитьсь з висновком, викладеним в «протоколі відмови» про те, що до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років парашутистам, зараховуються періоди роботи на штатних посадах, оскільки позаштатний працівник відповідно до діючого у період з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року законодавства мав можливість перебувати у трудових відносинах з підприємствами, установами чи організаціями, в тому числі з Харківським обласним авіаспортклубом Добровільного товариства сприяння армії авіації і флоту (Харківський аероклуб ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння оборони України).

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач, який має намір отримати державну пенсію за вислугу років як працівник льотного складу, повинен довести пенсійному органу як юридичний факт ту обставину, що у період з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року він перебував з Харківським обласним авіаспортклубом Добровільного товариства сприяння армії авіації і флоту (Харківський аероклуб ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння оборони України) саме у трудових відносинах, а не виконував певну роботу на громадських засадах.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003, року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 року) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24).

Також колегія суддів зазначає, що питання визначення видів та розміру заробітної плати (доходу), що враховуються в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії позивача ОСОБА_1 не є предметом спору по даній справі.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 22-1) визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Як убачається з розписки-повідомлення (а.с. 72), отримавши 08.04.2015 року заяву позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії разом з його трудовою книжкою, пенсійний орган не визначився з повним переліком тих документів, які ОСОБА_1 слід надати до УПФУ для можливості вирішення питання по суті поданої заяви, та з часом до якого очікуються такі документи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване позивачем рішення (ч. ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 4.3 Порядку № 22-1), оформлене відповідачем у формі протоколу № 1678 від 05.06.2015 року, не відповідає критеріям, визначеним п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Вищезазначеним обставинам судом першої інстанції не була надана належна правова оцінка, у зв'язку з чим постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування протоколу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 05.06.2015 року про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення цієї позовної вимоги ОСОБА_1

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовним вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 08.04.2015 року.

Також колегія суддів зазначає, що здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зокрема ч. 5 ст. 45, п. 4.3 Порядку № 22-1).

При цьому, п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до поданої 08.04.2015 року заяви.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 201, 202 ч. 1 п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування протоколу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 05.06.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з прийняттям нового судового рішення про його задоволення та визнання протиправним і скасування протоколу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова від 05.06.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року змінити доповнивши її наступним: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 квітня 2015 року про призначення пенсії за вислугу років».

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Ю.М. Філатов

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 квітня 2016 року.