Справа № 2а-2724/11
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2а-2724/11
провадження № 2-а/753/198/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання здійснити призначення та перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання здійснити призначення та перерахунок державної і додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 15 лютого 2011 р.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІ групи, а тому він відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а згідно зі ст. 54 цього Закону розмір його пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. 14 лютого 2011 р. він звернувся з відповідною заявою до відповідача, проте перерахунок його пенсії здійснено не було.

Представник відповідача Курганська Л.В. надала письмові заперечення на позов. На обґрунтування заперечень послалась на положення постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, мінімальний розмір пенсії з 1 січня 2012 р. становить 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 13 вказаного Порядку встановлено, що розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 2 групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, становить 379,60 грн. До того ж ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка набрала чинності з 1 січня 2015 р., визначено, що порядок призначення та мінімальні розміри пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Оскільки позивач в судове засідання не з'явився, а представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву, письмові докази та заперечення на позов, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_2 має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, і є інвалідом ІІ групи, щодо якого встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою медико-соціальної експертної комісії серії КИО-1 № 293770 (а.с. 10, 12).

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, чинній на час виникнення спірних відносин, надалі - Закон 796-ХІІ), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 50 Закону 796-ХІІ встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 54 Закону 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас ч. 5 ст. 54 Закону 796-ХІІ було передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Проте частиною третьою цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

П. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Кабінету Міністрів України було доручено у тримісячний термін з дня опублікування цього Закону підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законів України у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; у шестимісячний термін із дня опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти і забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Однак вимоги п. 14 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були виконані не повністю, зокрема закони України у відповідність із цим Законом приведені не були, як і нормативно-правові акти центральних органів влади.

Судом встановлено, що зв'язку з цим у 2011 р. при обчисленні позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідач не застосовував зазначений у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком, а виплачував позивачу ці види пенсій у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ № 523, втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210) та від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ № 1210), тобто у меншому розмірі, аніж встановлено ст. 51, 54 Закону 796-ХІІ.

Даючи оцінку правомірності застосування при визначенні розмірів державної та додаткової пенсії положень вищевказанихпостанов Кабінету Міністрів України, суд враховує, що Закон 796-ХІІ має вищу юридичну силу у порівняні з постановами Кабінету Міністрів України, а отже саме Закон є пріоритетним у застосуванні.

14 червня 2011 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 р.

П. 7 ч. 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 р. норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», які відповідно набрали чинності з 1 січня 2012 р. та з 1 січня 2013 р., також містили норми, відповідно до яких положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Проте у вказаний період часу до відповідних норм Закону 796-ХІІ законодавцем зміни не вносилися.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції, яка набрала чинності з 1 січня 2014 р., не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону 796-ХІІ, зокрема ст. 50, 54 цього Закону, якими визначено розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

В подальшому згідно із Законом № 1622-VII від 31.07.2014 р., який набрав чинності 16 серпня 2014 р., Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктом 6-7, згідно з яким норми і положення ряду законів, в тому числі і статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Законом № 76-VIII від 28 грудня 2014 р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54 Закону 796-ХІІ були внесені зміни, відповідно до яких особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначеннята мінімальні розмірі пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.

Зазначений Закон набрав чинності з 1 січня 2015 р.

Розв'язуючи зазначений спір суд враховує, що Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік», «Про державний бюджет України на 2013 рік» та «Про державний бюджет на 2014 рік» прийняті пізніше, ніж Закон 796-ХІІ, неконституційними ці бюджетні закони не визнавалися і у встановленому законом порядку не скасовувалися, а отже вони є чинними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як розтлумачив Конституційний суд України у рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 Кабінет Міністрів України відповідно до ст. 96, 97, 113, 116 Конституції України є вищим органом у системі органів виконавчої влади і ефективне здійснення ним своїх повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики. Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. При цьому державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Враховуючи дію закону в часі та застосовуючи принцип пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, суд вважає, що в період з 19 червня 2011 р. по 31 грудня 2013 р. та починаючи з 16 серпня 2014 р. і по цей час відповідач правомірно нараховував (нараховує) позивачу державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У період з 15 лютого по 18 червня 2011 р. та з 1 січня по 16 серпня 2014 р. правове регулювання правовідносин щодо виплати державної та додаткової пенсії особам, які мають статус осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими законами, окрім Закону 796-ХІІ, не здійснювалося.

Будь-яким іншим законом, окрім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, у зв'язку з чим відсутні підстави не застосовувати для розрахунку державної та додаткової пенсії у вказаний період розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 вищевказаного Закону.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у вищевказаний період відповідач зобов'язаний був виплачувати позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених ст. 50, 54 Закону 796- ХІІ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-2, 158, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, і є інвалідом ІІ групи, згідно положень статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", державної пенсії із розрахунку не менше восьми мінімальних пенсій за віком, встановлених статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 15 лютого 2011 р.по 18 червня 2011 р. та з 1 січня 2014 р. по 3 березня 2014 р., з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: