Справа № 428/12687/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олійник В.М.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року справа №428/12687/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ляшенка Д.В., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д.,

за участі секретаря судового засідання: Корадо А.А.

Позивача: ОСОБА_2

Представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року у справі № 428/12687/15-а (головуючий І інстанції Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року, ОСОБА_4 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, в якому просить зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради оформити державну допомогу сім'ї у зв'язку з народженням дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що з 02.10.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України ОСОБА_5, з яким до 2014 року разом проживали у м.Луганську. Від даного шлюбу має двох малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивач вказує на те, що фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_5 припинені близько півтора роки тому, та на теперішній час ОСОБА_8 подав позов до суду про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що через бойові дії, страх за життя дітей, відсутності коштів а також відсутності будь якої допомоги з боку чоловіка, вона за допомогою родичів, змогла виїхати на територію контрольовану українською владою у м.Севєродонецьк Луганської області лише в середині жовтня 2015 року, де стала на облік як внутрішня переселенка в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради 16.10.2015 року. ОСОБА_4 також зазначила, що при наявності першої можливості, вона 26.10.2015 року письмово звернулася до відповідача з питання про призначення державної допомоги при народженні дитини. Проте листом № 6796/06 від 19.11.2015 року, відповідач відмовив в призначенні допомоги, посилаючись на те, що відповідачем пропущено 12 місячний термін звернення за допомогою, що передбачено ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 28.11.1992 року № 2811-XII (далі-Закон № 2811-XII). Позивач вважає дане рішення відповідача безпідставним, та таке яке суперечить нормам діючого законодавства.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону № 2811-XII, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що наявність бойових дій та життєві обставини які склалися, стали перешкодою для звернення до органу соціального захисту населення щодо оформлення державної допомоги при народженні дитини. Апелянт посилається на норми Конституції України, відповідно до яких громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позивач також посилається на Конвенцію ООН «Про права дитини», відповідно до норм якої держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користування благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування і вживають необхідних заходів для досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Просить скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року, та прийняти нове рішення яким задовольнити адміністративний позов.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позові та апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Свердловськи.м МВ УМВС України в Луганській області 30.10.2010 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 07.06.2011 року за адресою: Україна. АДРЕСА_1 15.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 повторно виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориспільського МУЮ у Київській області від 24.10.2014 року, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, місце народження РФ, Ростовська область, місто Донецьк.

26.10.2016 року, ОСОБА_9 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про виплату допомоги при народженні дитини.

Листом № 6796/06, від 19.11.2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради відмовлено ОСОБА_2 в призначені соціальної допомоги при народженні дитини, оскільки пропущено передбачений дванадцятимісячний термін надання заяви з дати народження дитини.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 Закону № 2811-XII, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до ст.11 Закону № 2811-XII, допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Також відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» (далі-Постанова КМУ № 1751) , допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Стосовно посилань апелянта на норми Конституції України а також Конвенцію ООН «Про права дитини», колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин дані норми є загальними. Тобто, порядок звернення та отриманням державної допомоги при народженні дитини не вирішуються Основним Законом та Конвенцією ООН «Про права дитини», дані нормативно-правові акти передбачають лише право дитини на соціальний захист та охорону цих прав державою, а вже сам порядок звернення за державною допомогою при народженні дитини передбачено Законом № 2811-XII та Постановою КМУ № 1751.

Також колегія суддів зазначає, що Законом № 2811-XII та Постановою КМУ № 1751 не передбачено форс-мажорних обставин, на підставі яких апелянт мав би право звернення до органу соціального захисту населення після спливу 12 місячного строку.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду 1 інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 лютого 2016 року у справі № 428/12687/15-а - залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.В. Ляшенко

Судді Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць