Справа № 816/189/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/189/16

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

суддів - Ясиновського І.Г. , Удовіченка С.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Шипіцина О.В.,

представника відповідача - Ричинди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Приватного підприємства "Адамант-Я"
до відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

17.02.2016 Приватне підприємство "Адамант-Я" (надалі - позивач, ПП "Адамант-Я") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням усної заяви представника позивача в судовому засіданні 28.03.2016) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - відповідач, Держархбудінспекція) про визнання протиправним та скасування наказу від 22.12.2015 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії серії АЕ №640632 на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України ПП "Адамант-Я".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач стверджував про протиправність проведення перевірки, посилаючись на те, що обсяг доходу позивача за 2014 рік значно нижчий ніж 20 мільйонів гривень, тому на останнього поширюється обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами, які встановлені у пункті 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи"; вказував на відсутність підстав для прийняття наказу про зупинення дії ліцензії, передбачених пунктом 22 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, оскільки акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов (якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності) відповідачем не складався.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. У письмових запереченнях відповідач посилався на те, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України не є органом доходів і зборів, а тому дія Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" на відповідача не поширюється; на засіданні ліцензійної комісії розглянуто акт перевірки ПП "Адамант-Я" та правомірно прийнято рішення про зупинення дії ліцензії позивача до усунення порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності, виявлених у результаті планової перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

09.06.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано ПП "Адамант-Я" ліцензію серії АЕ № 640632 на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, із строком дії з 09.06.2015 по 07.06.2018 /а.с. 55-57/.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.09.2015 № 1048 затверджено план перевірок дотримання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на IV квартал 2015 року згідно з додатком, у тому числі ПП "Адамант-Я" /а.с. 28-32/.

Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 30.09.2015 № 1016113/4654 повідомлено ПП "Адамант-Я" про проведення планової перевірки у період з 12.11.2015 по 18.11.2015 та зобов'язано надати документи і матеріали для перевірки /а.с. 8/.

У відповідь на вищевказане повідомлення ПП "Адамант-Я" 26.10.2015 подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області заяву від 23.10.2015 про відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в проведенні планової перевірки з посиланням на пункт 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" /а.с. 9/.

18.11.2015 посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області складено акт № П-24 планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, ПП "Адамант-Я" /а.с. 10-11/.

У висновках акта перевірки від 18.11.2015 № П-24 зазначено, що за результатами перевірки ПП "Адамант-Я" встановлено відсутність ліцензіата за юридичною адресою, у зв'язку із чим перевірити дотримання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, неможливо; ліцензіатом не забезпечено присутність директора чи уповноваженого представника під час проведення перевірки та не надано документів, враховуючи належне повідомлення ліцензіата про проведення перевірки; на підставі абзацу 3 пункту 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, запропоновано на засіданні ліцензійної комісії розглянути питання щодо прийняття рішення про зупинення дії ліцензії ПП "Адамант-Я" серії АЕ № 640632.

Згідно з витягом з протоколу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.12.2015 № 24 та витягу з додатку № 7 до протоколу на засіданні ліцензійної комісії Державної архітектурно-будівельної інспекції України розглянуто акти перевірок з пропозиціями територіальних органів до них, зокрема акт перевірки ПП "Адамант-Я" від 18.11.2015 № П-24 та ухвалено надати висновок органу ліцензування щодо прийняття рішення стосовно зупинення дії ліцензії суб'єктам будівельної діяльності згідно з додатком № 7, у тому числі ПП "Адамант-Я" /а.с. 89-92/.

22.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ № 47-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", пунктом 7 якого зупинено дію виданих ліцензій у зв'язку із виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на підставі актів перевірки суб'єктів господарювання згідно з додатком № 6 до наказу, зокрема зупинено дію ліцензії серії АЕ № 640632, виданої ПП "Адамант-Я" /а.с. 52-54/.

Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 19.01.2016 № 1016-1.13/82 повідомлено ПП "Адамант-Я" про зупинення дії ліцензії серії АЕ № 640852 /а.с. 12/.

Позивач не погодився із наказом від 22.12.2015 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії серії АЕ № 640852 та оскаржив його до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.12.2015 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії серії АЕ № 640852, суд дійшов наступних висновків.

Стосовно посилань позивача на наявність обмежень на проведення перевірок, що передбачені пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", суд зазначає наступне.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон №71-VІІІ).

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому, відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Отже, під контролюючими органами за пунктом 3 розділу II Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ слід розуміти лише перелік органів, визначених підпунктом 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України, до яких не відноситься Державна архітектурно-будівельна інспекція та її структурні підрозділи.

Отже, Державна архітектурно-будівельна інспекція України не є контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України, а тому на неї не розповсюджуються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII.

Твердження позивача про те, що пункт 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та поширюється на всі без винятків контролюючі органи, у тому числі і на відповідача, суд вважає помилковими, оскільки метою законопроекту "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", як зазначено в пояснювальній записці до нього від 22.12.2014 № 1578, є покращення умов ведення бізнесу в Україні з одночасним підвищенням показників України в міжнародних рейтингах, а також підвищення ефективності використання ресурсів економіки, зокрема:

- зменшення витрат підприємств на визначення податкових зобов'язань і складання податкової звітності та держави - на адміністрування податків,

- усунення недоліків діючого законодавства, які дозволяють великим платникам отримувати податкові вигоди,

- спрощення виконання податкового обов'язку малим бізнесом, зменшення податкового навантаження на малий бізнес.

Таким чином, даний Закон направлений на регулювання правовідносин у сфері оподаткування і не регулює діяльності інших органів державної влади. Отже, обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановлені пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII, не поширюються на відповідача, оскільки перевірка додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, не підпадає під дію обмежень у проведенні перевірок, встановлених пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII.

Відповідно до пунктів 3, 7 частини першої статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 № 222-VIII ліцензіат - суб'єкт господарювання, який має ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності; орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 № 687-XIV передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (частина друга статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність").

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (частина третя статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність").

Як вищезазначено, відповідно до пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За змістом пункту 4 вказаного Положення Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Пунктом 9 Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609, Держархбудінспекція є органом ліцензування такого виду господарської діяльності, як будівництво об'єктів IV і V категорій складності.

Отже, Держархбудінспекція є органом ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, а позивач у спірних правовідносинах є ліцензіатом, який має відповідну ліцензію на проведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Згідно з частиною одинадцятою статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки: за місцезнаходженням ліцензіата; за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

З метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв'язку (частина дванадцята статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності").

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, з наведених норм вбачається, що підставою для проведення планового заходу з перевірки дотримання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, є наказ на проведення планового заходу (перевірки), а для проведення заходу є необхідним письмове повідомлення суб'єкта господарювання про його проведення.

Судом встановлено, що наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.09.2015 № 1048 затверджено план перевірок дотримання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на IV квартал 2015 року згідно з додатком, у тому числі, ПП "Адамант-Я" /а.с. 28/ та листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 30.09.2015 № 1016113/4654 повідомлено ПП "Адамант-Я" про проведення планової перевірки у період з 12.11.2015 по 18.11.2015 та зобов'язано надати документи і матеріали для перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (пункт 9 Порядку №553).

Відповідно до пункту 14 Порядку №553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається із матеріалів справи, ПП "Адамант-Я" у заяві від 23.10.2015 відмовлено Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в проведенні планової перевірки, документів на запит органу державного архітектурно-будівельного контролю не надано /а.с. 9/.

Згідно з письмовими поясненнями завідувача сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_4 від 14.03.2016, з метою визначення відповідності суб'єкта господарювання ліцензійним умовам, остання виїхала за місцезнаходження офісних приміщень позивача за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 19, офіс 504 та встановила відсутність ліцензіата за місцем провадження господарської діяльності /а.с. 63/; із пояснень вахтера та бухгалтерії з'ясувала, що всі господарські відносини ПП "Адамант-Я" здійснюється через представника, який з'являється у офісні приміщення за потреби; під час візиту ОСОБА_4 двері кабінету № 504 були зачинені, на підтвердження чого зроблено фотофіксацію /а.с. 40-41/.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП "Адамант-Я" орендує у ПАТ "Полтавський завод залізобетонних виробів № 1" нежитлове приміщення на п'ятому поверсі будівлі за адресою вул. Зіньківська, 19, м. Полтава / а.с. 65-71/.

Відповідно до пункту 15 Порядку №553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства регіонального розвитку від 15.05.2012 № 240 "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" затверджено такі форми актів, зокрема:

- форма акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил згідно з додатком 1;

- форма акта про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій згідно з додатком 2;

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами перевірки ПП "Адамант-Я" Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області складено акт від 18.11.2015 № П-24 планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури /а.с. 10-11/.

Отже, результати здійснення державного архітектурно-будівельного контролю ПП "Адамант-Я" Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області оформлено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Проте із матеріалів справи слідує, що фактично перевірка дотримання ліцензіатом вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не проводилась.

Так, у висновках акта перевірки від 18.11.2015 № П-24 зазначено, що за результатами перевірки ПП "Адамант-Я" встановлено відсутність ліцензіата за юридичною адресою, у зв'язку із чим перевірити дотримання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, неможливо; ліцензіатом не забезпечено присутність директора чи уповноваженого представника під час проведення перевірки та не надано документів, враховуючи належне повідомлення ліцензіата про проведення перевірки; на підставі абзацу 3 пункту 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, запропоновано на засіданні ліцензійної комісії розглянути питання щодо прийняття рішення про зупинення дії ліцензії ПП "Адамант-Я" серії АЕ № 640632.

Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, як зазначено у підпункті 8 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області фактично не було допущено до проведення перевірки, оскільки не надано документів та інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, у письмовій формі відмовлено в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, не забезпечено присутність за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Отже, за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю ПП "Адамант-Я" Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області повинен був скласти акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

Однак, як встановлено судом вище, зазначений акт Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не складався.

Згідно з витягу з протоколу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.12.2015 № 24 та витягу з додатку № 7 до протоколу на засіданні ліцензійної комісії Державної архітектурно-будівельної інспекції України розглянуто акти перевірок з пропозиціями територіальних органів до них, зокрема, акт перевірки ПП "Адамант-Я" від 18.11.2015 № П-24 та ухвалено надати висновок органу ліцензування щодо прийняття рішення стосовно зупинення дії ліцензії суб'єктам будівельної діяльності згідно з додатком № 7, в тому числі ПП "Адамант-Я" /а.с. 89-92/.

22.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ № 47-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", пунктом 7 якого зупинено дію виданих ліцензій у зв'язку із виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на підставі актів перевірки суб'єктів господарювання згідно з додатком № 6 до наказу, зокрема зупинено дію ліцензії серії АЕ № 640632, виданої ПП "Адамант-Я" /а.с. 52-54/.

Відповідно до пункту 20 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 №1396, (далі - Порядок 1396) орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Підпунктом 8 частини другої статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування.

Указане кореспондується з абзацом 12 пункту 21 Порядку № 1396, згідно з яким підставою для анулювання ліцензії є акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Відповідно до пункту 22 Порядку №1396 підставами для зупинення дії ліцензії є акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності; акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об'єкта, що не призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків.

Згідно з пунктом 23 Порядку №1396 прийняття рішень органом ліцензування про зупинення та анулювання ліцензії здійснюється за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії.

Як встановлено судом вище, посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не було допущено до проведення перевірки.

Отже, у зв'язку з недопуском посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області цими особами не могла проводитись та фактично не проводилась перевірка щодо дотримання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, про що свідчить сам акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, від 18.11.2015 № П-24, у якому жодних порушень ПП "Адамант-Я" ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 №47, не встановлено.

Натомість самим актом планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, від 18.11.2015 № П-24 встановлено відсутність ліцензіата за юридичною адресою, у зв'язку із чим перевірити дотримання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, неможливо.

Отже, порушення позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, не встановлені та акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності, відповідачем не складався, відповідно, відсутня підстава для зупинення дії ліцензії, передбачена у пункті 22 Порядку №1396.

Суд зазначає, що складений посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, від 18.11.2015 № П-24 не породжує жодних правових наслідків, оскільки така перевірка не проводилась, порушення ліцензійних вимог перевіркою не встановлювались.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для прийняття відповідачем наказу від 22.12.2015 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії серії АЕ № 640852 позивача відсутні, а тому даний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Адамант-Я" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.12.2015 № 47-Л в частині зупинення дії ліцензії серії АЕ №640632 на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Приватному підприємству "Адамант-Я".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь Приватного підприємства "Адамант-Я" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Т.С. Канигіна
суддя суддя І.Г. Ясиновський С.О. Удовіченко