Справа № 2а-0870/11370/11
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

5 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Судді-доповідачаКоротких О.А.,
Суддів:Кривенди О.В., Панталієнка П.В., -

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Славутич» (далі - ПАТ) про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за позовом ПАТ до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі (далі - СДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 січня 2016 року змінив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року про задоволення позову та постановив нове рішення, яким позов задовольнив частково, скасував податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2011 року, а в позові про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2011 року, відмовив.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ПАТ подало заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що на думку заявника, підтверджується рішеннями касаційного суду від 8 листопада 2012 року, 13 травня, 23 травня, 1 жовтня, 18, 27 листопада 2013 року, 27 лютого 3 червня, 3 липня, 6 жовтня 2014 року, 15 квітня, 22 вересня 4, 5 листопада, 17 грудня 2015 року 20, 27 січня, 11, 16 лютого 2016 року, (№№ К-/9991/68101/12, К/800/14914/13, К/800/57656/14, К/800/56664/14, К/800/57517/14, К/800/40005/15, К/9991/24508/12, К/9991/16034/11, К/9991/11806/11, К/800/13640/13, К/800/11045/13, К/800/64637/13, К/9991/34318/11, К/9991/53222/12, К/800/25245/13, К/800/5387/15, К800/42269/13, К/9991/42076/12, К/9991/11949/11 відповідно).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, відмовляючи у задоволенні позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2011 року виходив із того, що оскільки як у позивача так і у постачальників зерна ячменю були відсутні складські свідоцтва та складські квитанції на зерно як документи, які є обов'язковими при здійсненні операцій із зерном, а також відсутні документи у позивача на підтвердження поставки від товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрейд-Поділля» (далі - ТОВ) послуг з транспортування зерна, з доробки зерна, з врахуванням тієї обставини, що доробка зерна здійснюється зерновим складом, яким ТОВ не є, витрати на транспортування та доробку зерна збільшують облікову вартість зерна, що в бухгалтерському обліку позивача не відображено, а тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про реальний характер поставки позивачу від ТОВ у з його транспортування та доробки, а отже і про правомірність формування податкового кредиту за податковими накладними, виписаними від імені цього постачальника.

Разом із тим у рішеннях суду касаційної інстанції, на які посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 листопада 2012 року, погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки зауважень до складання первинних документів, згідно з якими позивачем було сформовано податковий кредит за взаємовідносинах з ТОВ «Лонг-Транс», у відповідача не було, крім того, відсутні докази безтоварності господарських операцій по перевозці вантажів - пива в асортименті, а тому цей суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову СДПІ. В ухвалі від 23 травня 2013 року Вищий адміністративний суд України скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову зазначив, що ці суди залишили поза увагою той факт, що юридичним фактом, з яким чинне податкове законодавство пов'язує виникнення у платника об'єкта оподаткування, є здійснення господарської операції. В ухвалі від 1 жовтня 2013 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову зазначив, що цей суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки витрати на доставку товару пов'язані з веденням власної господарської діяльності позивача та підтверджені належними первинними документами, які відповідно до Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» необхідні для формування валових витрат, отже такі витрати правомірно були включені позивачем до складу валових витрат. В ухвалі від 27 листопада 2013 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що первинні документи, надані позивачем, мають всі необхідні реквізити для встановлення змісту, обсягу господарських операцій, осіб, які безпосередньо приймали участь у їх здійсненні, та інші встановлені вимоги законодавства до первинних документів для надання їм юридичної доказовості, та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліках. В ухвалі від 18 грудня 2013 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову зазначив, що ці суди встановивши реальність виконання поставок продукції та послуг спірними контрагентами в адресу позивача, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для оспорюваних донарахувань у відповідній частині та правомірно задовольнили позов. В ухвалі від 27 лютого 2014 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна) придбало у ТОВ «Шторм» товар з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, та придбання товару підтверджено податковими накладними, то СДПІ у м. Києві безпідставно зменшило ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна) «податковий кредит та суму бюджетного відшкодування у господарських операціях з ТОВ «Шторм». В ухвалі від 13 травня 2014 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про документальне підтвердження факту поставки товару на користь позивача, господарські операції належним чином відображенні у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право на включення до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченої у складі вартості товару, посвідчується належним чином оформленими податковими накладними, а відповідачем в порушенні статті 71 КАС не доведено обґрунтованість висновку перевірки. В ухвалі від 3 червня 2014 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки за наслідками перевірки не приймались податкові повідомлення-рішення, відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, відповідачем безпідставно здійснені коригування, отже позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача поновити задекларовані показники є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В ухвалі від 3 липня 2014 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення прийнято необґрунтовано, оскільки відповідачем не доведено факт допущення позивачем порушень, внаслідок відображення в податковому обліку господарських операцій з ПП «Компанія Укрбізнес». В ухвалі від 6 жовтня 2014 року № К/80025245/13 Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дослідивши докази первинних документів встановили обставини про реальне вчинення господарських операцій та правильно застосували положення Закону України «Про податок на додану вартість» до спірних правовідносин. В ухвалі від 6 жовтня 2014 року № К/9991/11949/11 Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди встановивши обставини фактичного здійснення господарських операцій та факт взаєморозрахунків між позивачем та його контрагентом, не знайшли підстав вважати неправомірним формування позивачем податкового кредиту з ПДВ та валових витрат на підставі розрахунків, проведених за наслідками здійснених господарських операцій. В ухвалі від 15 квітня 2015 року Вищий адміністративний суд України скасувавши рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволення позову про визнання протиправними дій Алчевської ОДПІ в Луганській області визнання нікчемними всіх укладених правочинів позивача, що викладені в акті «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки приватного підприємства «Тиссона» з питань дотримання вимог податкового законодавства ПДВ», виходив із того, що висновки викладені в акті податкового органу, складеного за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковим як для платника податків так і для керівника контролюючого органу, оскільки ОДПІ оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків. В ухвалі від 22 вересня 2015 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що оскільки позивачем реально здійснені та фактично виконані господарські операції по взаємовідносинах з контрагентами, що підтверджено належним чином складеними первинними документами, а тому що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач виконав всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування витрат. В ухвалі від 5 листопада 2015 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди обґрунтовано прийняли первинні документи до уваги, надали їм належну правову оцінку та відхилили посилання податкового органу на ненадання деяких представлених документів на перевірку, як на підставу для відмови в задоволенні позову. В ухвалі від 17 грудня 2015 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

В ухвалі від 20 січня 2016 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову зазначив, що цей суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що фактичне виконання господарських зобов'язань підтверджується належним чином оформленими первинними документами, укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі його активів. В ухвалі від 27 січня 2016 року № К800/57656/14 Вищий адміністративний суд України погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про недоведеність факту порушення позивачем податкового законодавства та про неправомірність податкового повідомлення-рішення. В ухвалі від 11 лютого 2016 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову зазначив, що цей суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані позивачем первинні документи, є підставою для бухгалтерського обліку та податкового обліку, встановлення фактичного здійснення операцій з придбання товару у ТОВ «Будкераміка Нова» та ТОВ «Енерго-Імпекс» та отримання транспортних послуг по його доставці, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями належно оформлених, у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинних документів. В ухвалі від 16 лютого 2016 року Вищий адміністративний суд України погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції про задоволення позову зазначив, що ці суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що договори між позивачем та контрагентами мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар був поставлений, а договори виконані в повному обсязі та такі господарські операції спричинили реальні зміни майнового стану платника податку - позивача.

Крім того, на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, позивач посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2014 року № К/800/57517/14 проте це рішення не може братися до уваги, оскільки у зазначеній справі касаційний суд, скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, а отже в наведеному судовому рішенні не розв'язано спір по суті і воно не містить остаточного висновку щодо правильного застосування одних тих самих норм матеріального права.

Таким чином, рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, отже у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Славутич» до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 27 січня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: О.В. Кривенда
П.В. Панталієнко