Справа № 720/2615/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/2615/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Оленчук І.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

06 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Новоселицькому районі Чернівецької області про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Новоселицькому районі Чернівецької області щодо визнання протиправним та скасування рішення № 5925/02 від 30 жовтня 2015 року про відмову в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і зобов`язання призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2015 року.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року в задоволенні вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а оскаржувану постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 10 червня 1994 року.

22 жовтня 2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом від 30 жовтня 2015 року за № 5925/02 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до п. 1. ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в зв`язку із відсутністю необхідного періоду роботи в зоні відчуження у 1987 році.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на відсутність даних про перебування позивача в зоні відчуження не менше 14 днів, останній не має право на призначення пенсії на пільгових умовах визначених ст. 55 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років:

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше ЗО календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році на 5 років.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 встановлено, що при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаються такі документи як посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Таким чином, дана норма закріплює перелік документів, які підтверджують факт роботи або проживання особи на територіях радіоактивного забруднення, що надає право такій особі на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до архівної довідки за № 26035, виданої 14 жовтня 2013 року Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України, позивач ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 14.01.1987 року по 25.05.1987 року. Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти):

н.п. Прип`ять лютий 2 (один день), квітень 3 (один день); тривалість робочого дня не вказана.

госпіталь м. Поліське (в/ч на зазначена) с 07.02.1998 року (пр. № 38) по 19.02.1998 року (пр. № 50);

госпіталь м. Овруч (в/ч на зазначена) с 06.03.19987 року (пр. № 65) по 14.03.1987 року (пр. № 73).

Отримав дозу опромінення 3,310 бер. Місце дислокації частини н.п. Нова Радча.

Фінансові документи щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в/ч 5506 за 1987 рік для зберігання до архіву не поступали.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно цього Переліку до зони відчуження не віднесені м. Поліське та м. Овруч. В даному випадку до зони відчуження віднесено лише м. Прип`ять Київської області.

Окрім того, доводи позивача стосовно того, що весь час його перебування в н.п. Нова Радча - місці дислокації військової частини, слід рахувати як час його перебування у зоні відчуження, не беруться судовою колегією до уваги, оскільки вказаний населений пункт Народницького району Житомирської області, відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, відноситься до третьої зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, позивачем в 1987 році в зоні відчуження відпрацьовано лише два дні, що не є достатньою умовою для призначення пенсій в порядку ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 11 квітня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.