Справа № 814/2715/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2715/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2015 № 504000006/2015/000017/1, визнання нечинною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 22.06.2015 № 504010000/2015/00060, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2015 № 504000006/2015/000017/1, а також визнати нечинною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 22.06.2015 № 504010000/2015/00060.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що Митниця безпідставно відмовила Товариству у митному оформленні товару, невмотивовано визначивши іншу митну вартість товарів, ніж та, що була задекларована суб'єктом господарювання.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано Рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби від 22.06.2015 №504000006/2015/000017/1 про коригування митної вартості товарів.

Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 22.06.2015 №504010000/2015/00060.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду Миколаївська митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням всіх обставин справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що при розгляді справи встановлено, що 01.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (як покупцем) і ВАТ "Єдина торгова компанія" (м. Стерлітамак, Республіка Башкортостан, Російська Федерація) (як продавцем) укладено контракт №RF/RD/79-13/11-M (далі - Контракт), за умовами якого з урахуванням Додатку № 28 (Специфікації № 28) від 25.05.2015, Продавцем здійснювалась поставка товару - натрію їдкого (гідроксид натрію) в обсязі 7500,00 т за ціною 278,17 доларів США за тонну на загальну суму 2 086 275,00 доларів США. При цьому вартість тони товару розраховувалась за формулою: FOB MED Low мінус 39,33 долари США, де FOB MED Low - середнє котирування FOB MED Low, яка публікується агентством ICIS, розрахована на основі ICIS prising Caustic Soda (Europe Mediterranean) weekly report за попередні періоду відвантаження 2 місяці, з 21 числа першого місяця і по 20 число другого місяця. Розрахована за такою формулою ціна вказується у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Контракта.

22.06.2015 позивач подав до Митниці електрону митну декларацію № 504010000/2015/001590 (далі - МД), в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за ціною контракту, тобто за основним методом, передбаченим ст. 57 ч. 1 п. 1 МК України.

На підтвердження митної вартості товару Товариством надано: контракт №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.2013, Специфікація № 28 від 25.05.2015, інвойс № V-127 від 09.06.2015, накладну СМГС, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю (штампи), сертифікат походження товару, паспорти якості.

Згідно з наданими документами підтверджувався фактичний обсяг даної поставки - 425,540т., загальна сума поставки - 118 372,46 $, ціна товару - 278,17 $/т.

Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, у зв'язку із чим витребував у Товариства додаткові документи, а саме: бухгалтерську інформацію щодо оплати складових митної вартості, зокрема страхування товару; договір із третіми особами, пов'язаний із Контрактом; копію митної декларації країни відправлення.

На виконання зазначеної вимоги позивачем згідно листів від 22.06.2015 № 242/101-10 та № 243/101-10 надано до Митного органу запитувані документи: біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS pricing за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов Контракта та Специфікації № 28, датовані 24.04.2015, 01.05.2015, 08.05.2015, 15.05.2015.

Згідно з інформацією біржових котирувань, ціна на товар за Специфікацією № 28 склала 278,17 доларів США, розрахована як різниця між середнім котируванням та 39,33 доларами США.

Стосовно надання платіжних документів повідомлено, що оплата за даний товар буде здійснена після його митного оформлення у відповідності з постановою НБУ від 23.02.2015 № 124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій». Платіж здійснено 25.06.2015 згідно з платіжним дорученням № 2950.

До того ж, Товариство повідомило Митницю про те, що товар - сода каустична, що є предметом контракту, не страхувався; інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з Контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається - не укладалось, в зв'язку з чим зазначені документи не можуть бути надані.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, 22.06.2015 Митниця прийняла рішення № 504000006/2015/000017/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (гідроксиду натрію за ціною 364,00 доларів США за тонну. Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, а саме за резервним методом, що ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, який постачався згідно з митною декларацією від 18.09.2013 № 504010000/2013/002028.

В рішенні про коригування заявленої Товариством митної вартості товарів зазначено, що «метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею документи; метод визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується у зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів; метод визначення вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується у зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів; метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовується у зв'язку з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, найближчий до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у ст. 62 МКУ; метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовується у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені та складається із сум, зазначених у ст. 63 МКУ».

Суб'єкту господарювання було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови № 504010000/2015/00060 від 22.06.2015.

У зв'язку із потребою використання товару у виробництві, позивач 23.06.2015р. подав до Митниці нову митну декларацію № 504010000/2015/001598, у якій ціна ввезеного Позивачем товару визначена відповідно до прийнятого Митницею рішення про визначення митної вартості №504000006/2015/000017/1. Товариством сплачено усі обов'язкові платежі, здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вірно застосував основний метод розрахунку митної вартості товарів.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Митного кодексу України.

За змістом ст. 53 ч. 1 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в частині 2 цієї статті.

За правилами ст. 53 ч. 3 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, приписами наведених законодавчих норм встановлено загальний перелік документів, які можуть витребовуватись митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості товару.

Воддночас, її не слід розуміти таким чином, що в кожному випадку митний орган повинен витребовувати всі перелічені документи - які саме документи витребовувати, митний орган повинен вирішувати в кожній конкретній ситуації з урахуванням всіх обставин і характеристик товару, що декларується, а тому митний орган не може посилатись на порушення цієї норми, у зв'язку із тим, що декларант не надає всіх передбачених наведеною нормою документів, так як деяких документів декларант може і не мати.

У відповідності до ст. 54 ч. 6 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Ненадання позивачем на запит Митниці документів, які стосуються страхування і договорів із третіми особами, пояснюється об'єктивними причинами, які не залежать від позивача - страхування товару не здійснювалось, а договір із третьою особою, під яким відповідач розуміє договір ВАТ "Єдина торгова компанія" із виробником товару, у позивача не може бути в наявності.

Оцінюючи документи, надані Товариством Митниці, суд приходить до висновку про те, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які дозволяли їй перевірити числові складові митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем.

Так, у МД вказано кількість товару, що декларується. Ці дані співпадають із обсягом товару, визначеному в інвойсі. Надані позивачем котирування FOB MED ICIS prising Caustic Soda (Europe) визначають ціну соди каустичної на рівні заявленої декларантом вартості.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи митного органу про те, що надання знижки у 39,33 доларів США не передбачено умовами контракту і надання такої знижки не притаманно ринку оцінюваних товарів, а крім того, позивач не довів її обґрунтованості, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 2.3. контракту, вартість тони товару розраховувалась за формулою: FOB MED Low мінус 39,33 доларів США, тобто останній показник - 39,33 доларів США є складовою частиною формули розрахунку вартості, а тому її неможливо розглядати в якості знижки. Крім того, така формула з показником мінус 39,33 доларів США прямо передбачена вищенаведеним пунктом контракту і є результатом вільного волевиявлення сторін, а тому позивач і не повинен доводити обґрунтованість такої ціни.

Враховуючи викладене викладене, позивач вірно застосував основний метод розрахунку митної вартості товарів.

Згідно ст. 57 ч. 1-3 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Оскільки відповідач мав можливість визначити митну вартість товарів за основним методом і позивач надав йому всі необхідні для цього документи, відмова у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу носять протиправний характер.

Водночас суд першої інстанції вірно визначив спосіб захисту, визнавши протиправною і скасувавши картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року у справі № 814/2715/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 11 квітня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян