Справа № 348/667/15-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016р. Справа № 876/6161/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2015р. у справі №348/667/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області в призначенні пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 06.12.1980р. по 01.03.1994р. як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію з 14.11.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач довгий час пропрацював в районах Крайньої Півночі, та 14.11.2014р. звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по Списку №2. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи з 06.12.1980р. по 01.03.1994р. йому зараховано з розрахунку рік за рік, хоча, згідно чинного законодавства, повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказаний період він працював в районах Крайньої Півночі.

На підтвердження такого права ним було надано копію трудової книжки, однак, управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі відмовило йому у призначенні пенсії за віком за Списком №2 у зв'язку із відсутністю відомостей про укладання строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи - трудову книжку та довідку ПАТ "Укрнафта" про те, що він дійсно працював в районі Крайньої Півночі, чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2015р. у справі №348/667/15-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо не зарахування ОСОБА_1 пільгового обчислення стажу, як стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_1 період роботи з 06.12.1980р. по 25.02.1994р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, зарахувавши кожний рік роботи за один рік шість місяців; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 19.11.2014р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (відповідач у справі): управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі". Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01.03.1960р. зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору. В матеріалах справи відсутні строкові трудові договори, відтак, відсутні підстави для обрахування стажу роботи позивача у кратному розмірі, а також для ризначення пенсії.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 працював з 06.12.1980р. по 25.02.1994р. вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, в Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області, та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області) , про що свідчить довідка ПАТ "Укрнафта" від 14.08.2014р. за №10-1091, довідка про заробітну плату від 06.08.2014р. за №11-334, та записи в трудовій книжці.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. №1908-VІІ "Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі".

Указом від 10.02.1960р. передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960р., передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967р. №530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26.09.1967р.

Таким чином, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960р., в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960р., а додаткові пільги, передбачені статтею 5 цього ж Указу, зокрема, зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 27.10.2015р. у справі №21-3324а15 та від 13.01.2016р. у справі №344/1423/15-а.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Із врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, не дотримано норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участі в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2015р. у справі №348/667/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, - задоволити.

2. Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2015р. у справі №348/667/15-а, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2016р.