Справа № П/811/708/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року Справа № П/811/708/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ле бельведер"

до відповідача - Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Ле бельведер" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 лютого 2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте за наслідками виявлених податковим органом порушень під час проведення камеральної перевірки. У свою чергу, перевірка проведена відповідачем після спливу терміну, встановленого пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, а тому рішення, прийняте за наслідками такої перевірки, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач позовних вимог не визнав, та наголосив, що рішення податкового органу є законним та обгрунтованим, зважаючи на виявлений перевіркою факт заповнення позивачем рядків 21 та 21.2 декларації з ПДВ за листопад 2013 року на підставі помилкових відомостей, вказаних у звітності за жовтень 2013 року (а.с.44-45).

З огляду на неприбуття у судове засідання сторін, належно повідомлених про дату, час та місце розгляду справи та за наявності відповідних клопотань про розгляд справи без їх участі (а.с.65,67), на підставі ухвали від 08 лютого 2016 року суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представником позивача і відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ле бельведер" зареєстроване як юридична особа 09 червня 2008 року (а.с.8) та перебуває на обліку у податковому органі як платник податків.

20 грудня 2013 року позивач скерував до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року (а.с. 55-63).

20 січня 2014 року посадовими особами Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Ле бельведер" за листопад 2013 року.

За результатами перевірки податковим органом складено Акт камеральної перевірки від 20 січня 2014 року №18/2204/35954999, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про помилкове відображення позивачем у рядках 21 та 21.2 Декларації з ПДВ за листопад 2013 року суми залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду у розмірі 23667 грн, оскільки таке від'ємне значення у жовтні 2013 року у ТОВ "Ле бельведер" було відсутнє та, як наслідок, про донарахування позивачеві суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за листопад 2013 року, в сумі 23332 грн (а.с.9-10).

На підставі висновку вказаного Акта перевірки податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 11 лютого 2014 року №, яким ТОВ "Ле бельведер" збільшено суму грошового зобов'язання на підставі пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України з податку на додану вартість у загальному розмірі 34 998,00 (із них за основним платежем - 23332,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11666,00 грн.) (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (тут і далі - у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин) податкова декларація, розрахунок визначається як документ, що подається платником податку контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6. статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 статті 200 ПК. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

При цьому чинний на час виникнення спірних правовідносин Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13 листопада 2013 року №678 (зареєстований в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2013 року за № 2094/24626), передбачав, що якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума: у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації подається (Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (ДЗ) (додаток 3). Значення рядка 3 (ДЗ) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

Залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду). Рядок 21.3 передбачений для зображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом, у рядку 25 декларації вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та: сплачується до загального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0110.

Так, судом встановлено, що 20 грудня 2013 року ТОВ "Ле бельведер" скерувало до Світловодської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року (а.с. 55-58).

В рядку 18 зазначеної декларації зазначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у розмірі 23332 грн.

В рядку 21 Товариством зазначено суму залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 23667 грн.

При цьому, у рядку 21.2 "Значення рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду вказано 23667 грн.

Рядок 25 - "Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного (звітного) податкового періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду" - не був заповнений позивачем (а.с. 57).

З аналізу вказаних положень у їх системному зв'язку суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах правовою підставою для формування позивачем показників рядків 21 та 21.2, а відтак - і рядка 25 податкової декларації за листопад 2013 року - були показники податкової звітності ТОВ "Ле бельведер" за жовтень 2013 року.

Так, зокрема, у рядках 21 та 21.2 такої звітності за жовтень 2013 року позивач вказав суму 8148 грн, а у рядку 24 - 667 грн (а.с. 48).

Проте, податковий орган наголошує на недостовірності даних, відображених позивачем у декларації за жовтень 2013 року, зокрема, наполягає на відсутності у позивача від'ємного значення за жовтень 2013 року, що, в свою чергу, спричинило помилки у звітності за листопад 2013 року.

Так, 16 грудня 2013 року податковий орган провів камеральну перевірку податкової звітності Товариства з податку на додану вартість за жовтень 2013 року та встановив, зокрема, що у вказаному періоді позивачем завищено податковий кредит на суму 10004,85 грн.

Як наслідок, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 30 грудня 2013 року, якими ТОВ "Ле бельведер" зменшено залишок від'ємного значення у сумі 667 грн. та визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 9338 грн. за основним платежем, 4669 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 10).

Беручи до уваги те, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №П/811/709/15, яка наразі набрала законної сили, підтверджено правомірність висновків податкового органу в частині завищення ТОВ "Ле бельведер" податкового кредиту на суму 10004,85 грн та нарахування позивачеві податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 9338 грн за жовтень 2013 року (а.с. 33-35), суд вважає доведеним той факт, що значення рядків 21 та 21.1 декларації ТОВ "Ле бельведер" з ПДВ за листопад 2013 року сформовані з урахуванням безпідставно задекларованих показників попереднього звітного періоду та є помилковими.

Відображення у податковій звітності таких показників, як на думку суду, призвело до зменшення суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 25) за листопад 2013 року, на суму 23332 грн.

Згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про зменшення або завищення суми його податкових зобов'язань,суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не наведено жодних доказів на спростування позиції податкового органу, суд приходить до висновку, що спірним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Ле бельведер" правомірно збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 34 998,00 (із них за основним платежем - 23332,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11666,00 грн.).

Натомість суд критично оцінює єдиний зазначений позивачем в обгрунтування власної позиції аргумент стосовно порушення відповідачем строку проведення камеральної перевірки як підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 203.1. статті 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтями 75, 76 Податкового кодексу України визначено право податкового органу на проведення камеральної перевірки податкової звітності платника податків. При цьому, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком та згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України визначено, зокрема, що податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених податковій декларації даних протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном її отримання.

Як свідчать матеріали справи, податкова декларація за листопад 2013 року була подана позивачем у граничний день, відведений законом для її подання - 20 грудня 2013 року.

Відтак, позивач наголошує, що 19 січня 2014 року сплив відведений пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України 30-денний строк для проведення камеральної перевірки заявлених позивачем у податковій декларації з ПДВ за листопад 2013 року даних.

Натомість камеральну перевірку вказаної звітності податковий орган провів наступного дня - 20 січня 2014 року, що підтверджується актом перевірки № 18/1/2204/35954999 від 20 січня 2014 року (а.с.9-10).

Разом з тим, беручи до уваги той факт, що 19 січня 2014 року припало на вихідний день - неділю, суд вважає, що у спірних правовідносинах вимоги статті 200.10 Податкового кодексу України мають бути застосовані у сув'язі з наступним.

Статтею 3 Податкового кодексу України визначено, що до складу податкового законодавства України належать чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Зокрема, при обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року №ETS-076 (далі - Конвенція).

Оскільки податкові правовідносини належать до адміністративних, суд вважає, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку перебігу строків, визначених у статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Крім того, згідно зі статтею 5 Конвенції, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

За таких умов суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах останнім днем для проведення камеральної перевірки позивача слід вважати 20 січня 2014 року - перший робочий день, який настав після спливу передбаченого пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України тридцятиденного строку.

З огляду на те, що камеральна перевірка ТОВ "Ле бельведер" була проведена саме 20 січня 2014 року, у суду відсутні правові підстави для тверджень про порушення податковим органом строків проведення такої перевірки та, відповідно, для висновку про протиправність винесеного за наслідками перевірки рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Виходячи із положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у сув'язі з приписами чинних на час звернення позивача із даним позовом до суду частин другої, третьої статті 4 Закону України „Про судовий збір", із позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1644,30 грн (1827,00 грн - 182,70 грн (а.с.2,3), на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ле бельведер" () судовий збір у розмірі 1644,30 грн (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок) на користь Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук