Справа № 820/10514/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 квітня 2016 року м. Київ К/800/8874/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірним та скасування, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС), Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці (далі - УМВС), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (далі - ГУ ДКСУ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати протиправним та скасувати наказ УМВС від 10 вересня 2015 року № 172 о/с в частині звільнення її з посади старшого інспектора з режиму секретності лінійного відділу на станції Харків - Пасажирський (далі - спірний наказ); зобов'язати МВС поновити її на посаді та стягнути з останнього на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 вересня 2015 року по день фактичного поновлення її на посаді.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спірний наказ відповідача не ґрунтується на вимогах закону, порушує її права, а тому ОСОБА_1 просила про задоволення позову.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року, зміненою постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано спірний наказ, поновлено позивача на посаді з 10 вересня 2015 року та стягнуто з УМВС на її користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, в решті позову відмовлено.

Позивач подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення, в частині відмови у позові, скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

За правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що такі є необґрунтованими.

Наведені висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірним та скасування, поновлення на посаді, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк