Справа № 804/15196/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2016 рокусправа № 804/15196/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

при секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі представника відповідача Горенич Т.І. та представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Фермерського господарства «Федорик» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року у справі № 804/15196/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Куліша Юрія Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення, треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення індексний номер 22182909 від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеної між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_4, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 10088727.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Земельна ділянка площею 6,39 га, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_4 на праві власності відповідно до Державного акту НОМЕР_1 (а.с. 13)

Між позивачем та ОСОБА_4 укладений договір земельної ділянки площею 6,39 га, кадастровий номер НОМЕР_2, без зазначення дати укладання. 05.04.2006 року вказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договір оренди зроблено запис № 04:06:126:01182. (а.с. 10)

14.08.2008 року сторони уклали Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру. Строк дії речового права встановлено до 31 грудня 2015 року. (а.с. 11)

24.05.2015 року між ОСОБА_4 та Фермерським господарством «Федорик» укладено договір оренди № 161 земельної ділянки площею 6,39 га, кадастровий номер НОМЕР_2. ФГ «Федорик» звернулось до відповідача із заявою про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

18.06.2015 року ФГ «Федорик» звернулось до відповідача із заявою щодо реєстрації похідного речового права відповідно до договору від 24.05.2015 року. Для проведення реєстрації заявником наданий відповідний пакет документів, зокрема, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-015, сформованого 17.06.2015, договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 6.3900 га, який укладено між ОСОБА_4 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» зареєстрований 12.02.2010 року, строк дії речового права встановлено 5 років. (а.с. 49-52)

Того ж дня відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22182909 від 18.06.2015 року відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеному між ФГ «Федорик» та ОСОБА_4 (а.с. 15).

Позивач вважаючи незаконним рішення № 22182909 від 18.06.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, звернувся з даним адміністративним позовом до суду. При цьому зазначив, що відповідачем рішення про реєстрацію договору від 24.05.2015 року № 161 прийнято в період дії аналогічного договору між ним та ОСОБА_4, строк дії якого спливав лише 31 грудня 2015 року.

Задовольняючи вимоги позовної заяви суд першої інстанції виходив з протиправності рішення відповідача від 18.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_4, оскільки державним реєстратором не були використані повноваження щодо направлення запитів до органів Держземагентства для уникнення подвійної реєстрації речового права.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За визначенням ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон 1952-IV ) в редакції, що діяла на час вчинення відповідачем оскаржуваної дії, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами пункту 1 частини другої статті 9 Закону 1952-IV державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 8? частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час реєстрації додаткової угоди, а саме, на 12.02.2010 року органом, який здійснював реєстрацію прав, було Держземагентство, а тому відповідач для уникнення подвійної реєстрації речового права повинен був звернутись до останнього для отримання договору оренди земельної ділянки.

Проте такі висновки є помилковими, оскільки при реєстрації відповідачу був наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 50), в якому були зазначені всі відомості, які необхідні для реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, про нерухоме майно, набувача та наявні обмеження, тобто відомості, які передбачені пунктом 8? частини другої статті 9 Закону № 1952-IV. При цьому, як зазначалось вище, у вказаному витязі строк дії речового права ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» вказаний 5 років з дати державної реєстрації, тобто з 12.02.2010 року.

Таким чином, відповідачу як державному реєстратору для проведення державної реєстрації прав було надано відповідну інформацію, а саме, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для запиту у органу Держземагентства інформації відповідно до пункту 8? частини другої статті 9 Закону № 1952-IV.

Більше того, Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, яке є третьою особою у справі, аналогічний витяг надало суду разом із своїми поясненнями після отримання позову в даній справі. У вказаному витязі строк дії речового права ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» також вказаний 5 років з дати державної реєстрації, тобто з 12.02.2010 року (а.с. 57-61).

Висновки суду першої інстанції, що відповідач повинен був витребувати у органу Держземагентства саме договір оренди між ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_4 не ґрунтуються на вимогах пункту 8? частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, оскільки вказаний пункт вимагає від державного реєстратора лише отримання певної інформації, достатньої для проведення відповідної державної реєстрації прав. Оскільки ж наданий витяг з Державного земельного кадастру, який за своєю суттю і є подібною інформацією, містив усі необхідні дані, то у відповідача був відсутній обов'язок щодо здійснення запиту.

Питання ж достовірності зазначених у Державному земельному кадастрі даних не відноситься до компетенції відповідача. Вказане питання повинно вирішуватись шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення вжив необхідних заходів для встановлення наявності реєстрації права оренди на оспорювану земельну ділянку, а відтак є правомірним, прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової про відмову у задоволенні позову.

Повний текст виготовлено 4 квітня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 196, 198, 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Федорик» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року у справі № 804/15196/15 скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до Державного реєстратора-приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Куліша Юрія Олександровича про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко