Справа № 453/1317/15-а 2-а/453/10/16
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 876/1288/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Кіри Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко Михайла Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Львівської митниці ДФС, заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І., в якому просив визнати протиправними дії заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченка М.І. щодо винесення постанови № 2118/20909/15 від 02 жовтня 2015 року про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення штрафу у розмірі 8500 грн., визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 12 січня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко Михайла Івановича щодо винесення постанови № 2118/20909/15 від 02 жовтня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко Михайла Івановича № 2118/20909/15 від 02 жовтня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі 8500 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач- Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням. Ч.3 ст.470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів, так і декілька років, і вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил. Таким чином, висновок суду першої інстанції про не триваючий характер даного виду правопорушення є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача (апелянта)- Тістечко Ю.Я. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача- ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідач - заступник начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 лютого 2014 року позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 в режимі «транзит» по смузі руху спрощеного контролю «зелений коридор» пункту пропуску «Краковець» Львівської митниці ДФС.

19 вересня 2015 року при перетині ОСОБА_1 державного кордону в зоні митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці та в процесі здійснення митних формальностей шляхом проведення оперативного запиту до Єдиної інформаційної системи та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» ПІК «Інспектор-2006» спрацювало орієнтування в АСМО «Інспектор-2006» №13-70-26/13-3160 від 17 березня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Станом на 19 вересня 2015 року транспортний засіб марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 за межі митної території України не вивезено.

02 жовтня 2015 року заступником начальника Львівської митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2118/20909/15, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 8500 гривень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче, на момент винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил сплинуло більше ніж 6 місяців з моменту вчинення правопорушення, тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, і, як наслідок, дії заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. при винесенні оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності також є протиправними.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ч.1 ст.381 МК України передбачає, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2014 року позивач ввіз на митну територію України автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1.

19 вересня 2015 року під час перетину ОСОБА_1 державного кордону в зоні митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці шляхом здійснення оперативного запиту до Єдиної інформаційної системи та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» ПІК «Інспектор-2006» спрацювало орієнтування в АСМО «Інспектор-2006» №13-70-26/13-3160 від 17 березня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, а саме: перевищення встановленого МК України строку доставки автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем до органу доходів та зборів призначення, терміном більше ніж 10 діб.

Враховуючи, що доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України, чи неможливості його доставки до митного органу ОСОБА_1 не надав, і позивач не заперечує цього факту, а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до роздруківки орієнтування в АСМО «Інспектор-2006» №13-70-26/13-3160 про факт перевищення ОСОБА_1 встановленого МК України строку доставки автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 до митного органу відповідач знав ще з 17 березня 2015 року (а.с.43).

Враховуючи, що будь-яких інших даних щодо більш раннього виявлення вчиненого позивачем правопорушення судом не встановлено, тому саме з цієї дати необхідно починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил сплинуло більше ніж 6 місяців з моменту виявлення відповідачем вчиненого правопорушення, колегія суддів вважає, що така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а тому позов у цій частині необхідно задовольнити.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підставність позовних вимог у частині визнання протиправними дій заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. щодо винесення постанови № 2118/20909/15 від 02 жовтня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки наслідком таких дій є прийнята постанова, і її оскарження забезпечує реальний захист порушеного права позивача, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 12 січня 2016 року у справі № 453/1317/15-а, 2-а/453/10/16 скасувати, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченка М.І. № 2118/20909/15 від 02 жовтня 2015 року про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі 8500 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст постанови виготовлено 08 квітня 2016 року.