Справа № 200/3355/15-а
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №200/3355/15-а

Провадження №2а/200/136/15

19 січня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії. З урахуванням змін та доповнень до позовної заяви, просив суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобовязати відповідача виділити в порядку безоплатної приватизації земельну ділянку, площею 643 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1 для обслуговування житлового будинку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві власності належить 33/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1/1.

Згідно даних технічного паспорту від 10.06.2014 року, домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 643 кв.м. та складається з житлового будинку, літ.А-1, загальною площею 78,1 кв.м., а також будинку, літ. Б-1, надвірних будівель.

Вказана земельна ділянка у 1950 році була виділена для побудови будинку ОСОБА_2 районним житловим управлінням за договором на право забудови житлового будинку та безстрокове користування земельної ділянкою ОСОБА_3

В подальшому, бабуся позивача ОСОБА_4 придбала частину житлового будинку та продовжила користування спірною земельною ділянкою.

Позивач звернувся до ОСОБА_2 міської ради з заявою про виділ йому земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, проте до теперішнього часу жодної відповіді не отримав.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не звертався, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, враховуючи строки вирішення та розгляду справи, встановлені ст. 122 КАС України, вжиття судом всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, визначених нормами КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобовязані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 10.03.2004 року, посвідченого державним нотаріусом сьомої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3, зареєстрованого в КП ДМБТІ, реєстраційний номер № 4683602, позивачеві належить 33/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1/1.

Вказане домоволодіння належало на праві приватної власності бабусі позивача ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 28.07.199 року, посвідченого державним нотаріусом сьомої державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за 3-4159, зареєстрованого в КП ДМБТІ 03.09.1999 року за №538-119.

За даними технічного паспорту від 10.06.2014 року, домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 643 кв.м. та складається з житлового будинку, оіт.А-1, загальною площею 78,1 кв.м., а також будинку, літ. Б-1, надвірних будівель.

Спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_3 на підставі договору від 27.07.1950 року про права забудови житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Вказаний договір було укладено з ОСОБА_2 районним житловим управлінням.

Таким чином, з переходом права власності на домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1/1 до ОСОБА_4 перейшло право користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до інформації, наданої ДП «Центр державного земельного кадастру» від 21.01.2011 року за №ц/707-9, земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1, ні за ким не зареєстрована.

21.12.2012 року позивач звернувся з відповідною заявою про передачу земельної ділянки у власність до відповідача. 10.11.2014 року позивач повторно звернувся з такою ж заявою до відповідача. Проте, на теперішній час, жодної відповіді не отримав.

Відповідно до 121 Земельного кодексу України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Підставами відмови відповідно до статті 118 Земельного кодексу України можуть бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення вимог ст. 118 ЗК України, не надав вмотивованої відповіді на заяви позивача, а також рішення органу місцевого самоврядування щодо відмови у передачі громадянину земельної ділянки у власність - відсутнє.

На підставі вище викладеного вбачається, що ОСОБА_2 міська рада не здійснила обовязків щодо надання земельної ділянки у власність, що призвело до того, що позивач на протязі багатьох років не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, як то передбачено чинним земельним законодавством України, таким чином неправомірними діями та бездіяльністю відповідача ОСОБА_2 міською радою грубо порушенні права позивача, передбачені Законами та Конституцією України.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України обовязок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не зявився до суду, не надав суду заперечень до позову в обґрунтування обставин, щодо неналежного виконання своїх обовязків.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Керуючисьст.ст.3,6,11,69,70,71,128,138,160,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради - неправомірною.

Зобовязати Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради постановити рішення про виділення ОСОБА_1 у власність в порядку безкоштовної приватизації земельну ділянку, площею 643 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Подвойського, 1, для обслуговування житлового будинку.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії до Апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Апеляційного адміністративного суду.

Суддя ЄлісєєваТ.Ю.