Справа № 203/3054/14-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" березня 2016 р. справа № 203/3054/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 Кравчук В.Л.,

представника відповідача-2 Собуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014 р. у справі № 203/3054/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (відповідач-1), Управління Державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (відповідач-2),

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 07.05.2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

1. Визнати незаконними дії:

- управління Державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, що полягають в порушені вимог ст.ст. 1 та 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", пунктами 3, 4, 9, 28 та 31 Порядку виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. № 45, щодо виконання судового рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року та виконавчого документа - виконавчого листа №2-а-2232/11 від 15.05.2012р., виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, шляхом стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або коштів боржника;

- державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сивокозова О.М. про повернення виконавчого документа стягувачу - виконавчого листа №2-а-2232/11 від 15.05.2012р., виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі провести перерахунок та здійснити виплати пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з

розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 08 грудня 2010р. по 08.06.2011 р. з урахуванням проведених виплат.

2. 3обов'язати відповідачів, у відповідності до норм Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України під 30.01.2013р. №.45, виконати судове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 20 вересня 2011 року, здійснити на підставі виконавчого документа - виконавчого листа № 2-а-2232/11 під 15.05.2012р., виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржника.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014 р. позов задоволено частково, а саме:

- визнано незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сивокозова О.М. з повернення стягувачу виконавчого документу - виконавчого листа №2-а-2232/11, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 15 травня 2012 року на постанову суду від 20 вересня 2011 року по адміністративній справі №2а-2232/2011, скасувавши постанову вказаного старшого державного виконавця від 25 грудня 2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням ВП №38835991;

- зобов'язано відповідача-1 виконати вимоги виконавчого документу - виконавчого листа №2-а-2232/11, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 15 травня 2012 року на постанову суду від 20 вересня 2011 року по адміністративній справі №2а-2232/2011, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанова в частині задоволених позовних вимог мотивована тим, що виконавчий лист у справі №2а-2232/2011 було видано та постанова суду від 20 вересня 2011 року у справі №2а-2232/2011 набрала законної сили до набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", тому примусове виконання цього рішення здійснюється державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач-1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач-1, зокрема, зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", ч.2 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постанови КМУ від 30.01.2013 року № 45) виконання судового рішення про стягнення коштів з державного бюджету здійснюють органи Державного казначейства України за відповідним зверненням стягувача, а не державним виконавцем. Тому, на думку відповідача-1, державним виконавцем було здійснено всі необхідні заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення у спосіб та в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги відповідача-1 заперечував.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача-2 просив залишити апеляційну скаргу відповідача-1 без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 20 вересня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду адміністративної справи №2а-2232/2011 було винесено постанову, якою частково задоволені позовні вимоги позивача, зокрема зобов'язано УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплату позивачу пенсії з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 08 грудня 2010 року по 08 червня 2011 року з урахуванням виплаченої за цей період надбавки. Дана постанова набрала законної сили 06 березня 2012 року (а.с.13-16).

15 травня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист за постановою суду від 20 вересня 2011 року у справі №2а-2232/2011 на вказану постанову, який позивачем було пред'явлено для примусового виконання до державної виконавчої служби. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області від 13 вересня 2012 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві (а.с.12, 20).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року, винесеною по справі №0418/6968/2012 за скаргою позивача, вказана вище постанова державного виконавця була скасована (а.с.20).

15 липня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП №38835991 з примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2012 року №2а-2232/11. В ході здійснення виконавчого провадження боржником - УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська частково виконано вимоги вказаного виконавчого листа, а саме здійснено перерахунок пенсії позивачу із визначенням розміру недоплаченого підвищення пенсії - 1064,16 гривень, після чого державним виконавець звернувся до суду із поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. (а.с.43-55)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року вказане вище подання державного виконавця задоволено та змінено спосіб та порядок виконання постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року по справі №2а-2232/2011 із "Зобов'язати УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплату позивача з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 08 грудня 2010 року по 08 червня 2011 року з урахуванням виплаченої за цей період надбавки" на "Стягнути з УПФ України в Кіровському районі м. Дніпропетровська за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача підвищенням до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 08 грудня 2010 року по 08 червня 2011 року з урахуванням виплаченої за цей період надбавки в сумі 1064,16 гривень" (а.с.17-19, 56-59).

25 грудня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Дніпропетровській області Сивокозовим О.М. за виконавчим провадженням ВП №38835991 винесено постанову, якою стягувачу повернуто виконавчий документ - виконавчий лист Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2012 року №2а-2232/11 згідно п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова мотивована тим, що 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", згідно якого стягнення коштів за виконавчим документом суду, боржником за яким є орган держави, здійснюється саме органами Державного казначейства України. Зазначена постанова була надіслана державним виконавцем позивачу та Управлінню Державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (а.с.10-11, 60-62).

21 січня 2014 року позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області із відповідною заявою про виконання виконавчого листа суду від 15 травня 2012 року №2а-2232/2011. Однак, листом від 03 лютого 2014 року за №03-34/137 відповідач-2 повернув позивачу подані неї документи і повідомив про те, що виконавчий лист суду не підлягає виконанню органом казначейства. (а.с.8-9)

Суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення позовних вимог до відповідач-1 у зв'язку з тим, що:

- постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська суду від 20 вересня 2011 року у справі №2а-2232/2011 набрала чинності та виконавчий лист за цим рішенням було видано до набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а ухвалою суду від 02 грудня 2013 року змінено лише спосіб та порядок виконання постанови суду від 20 вересня 2011 року по справі №2а-2232/2011;

- при наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачеві, зокрема, передбачених п.2-4, 9 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець мав зупини виконавче провадження та передати оригінал виконавчого листа з пакетом документів центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, - Державній казначейській службі України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справі, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Сивокозовим від 25.12.2013 р. ВП №38835991 виконавчий лист №2а-2232/11 від 15.05.2012 року було повернуто на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно цієї постанови, на думку державного виконавця, виконавчий лист №2а-2232/11 від 15.05.2012 року в частині виплати нарахованої за виконавчим документом суми підлягає подальшому виконанню не державним виконавцем, а відповідним органом Державної казначейської служби шляхом звернення стягувача із заявою про виконання рішення суду в порядку Закону України Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до п.9 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

З наведено вбачається, що постанова від 25.12.2013 р. ВП №38835991 не містить підстав, передбачених п.9 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст.2, 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, а здійснюється державними виконавцями. Примусовому виконанню державною виконавчою службою підлягають виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Такі органи не є органами примусового виконання.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" набрав чинності 01 січня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська суду від 20 вересня 2011 року у справі №2а-2232/2011 набрала законної сили 06.03.2012 року, а виконавчий лист було видано за цим рішенням 15.05.2012 року, тобто до 01 січня 2013 року.

Отже, доводи відповідача, що на час виникнення спірних правовідносин виконавчий лист, виданий за постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська суду від 20 вересня 2011 року у справі №2а-2232/2011, підлягає виконанню в порядку Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" за зверненням саме стягувача до органу Казначейства є помилковими.

Крім того, за змістом п.18 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", ч.3 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема передбачених зокрема ст.47 ч.1 п.9 Закону України "Про виконавче провадження", керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження. У даному випадку виконавче провадження зупиняється державним виконавцем.

Також колегія суддів зазначає, що з метою реалізації пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. №440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Згідно п.3, 4, 8 цього порядку заява про виконання рішення з (дублікатом) виконавчого документа або рішенням суду (належним чином завірена копія) щодо пенсійних та соціальних виплат подається заявником до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що дій відповідача-1 з повернення стягувачу виконавчого листа №2-а-2232/11 від 15 травня 2012 року є неправомірними, а позовні вимоги, що стосуються відповідача-1 підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.2 ст.88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 року задоволено клопотання відповідача-1 та відстрочено йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду від 25.06.2014 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до матеріалів справи, на час розгляду апеляційної скарги відповідачем не було сплачено судовий збір в сумі 80 грн. 39 коп. (1218 грн.*0,06*1,1).

Отже, судовий збір в сумі 80 грн. 39 коп. підлягає стягненню до спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014 р. у справі № 203/3054/14-а залишити без змін.

Стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області; рахунок отримувача: 1004; код класифікації доходів бюджету: 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; код банку отримувача (МФО): 805012) судовий збір в сумі 80 грн. 39 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун