Справа № 2-а-310/10
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/41650/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 1 липня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, про: визнання протиправними дій секретаря Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області ОСОБА_4 та Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області по не виконанню постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2009 року у адміністративній справі №22-а-19928/08; зобов'язання Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області нарахувати та виплатити з місцевого бюджету середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2007 року по 18 січня 2010 року у розмірі 107121 грн 96 коп., утримавши суми єдиного соціального внеску у розмірі 6,1%, податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15% та профспілкового внеску у розмірі 1%; зобов'язання нарахувати та виплатити з місцевого бюджету середній заробіток за час затримки розрахунку з 19 січня 2010 року по дату встановлення судом рішення у даній адміністративній справі, який станом на 31 липня 2014 року складає суму в розмірі 232519 грн 32 коп., утримавши суми єдиного соціального внеску у розмірі 6,1%, податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15% та профспілкового внеску у розмірі 1%; зобов'язання Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області нарахувати та виплатити з місцевого бюджету компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 31 березня 2006 року по 18 січня 2010 року у розмірі 18371 грн 21 коп., утримавши суми єдиного соціального внеску у розмірі 6,1%, податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15% та профспілкового внеску у розмірі 1%; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити з місцевого бюджету компенсацію втрати частини доходів, що складається з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2007 року по 18 січня 2010 року в розмірі 107121 грн 96 коп., суми середнього заробітку за час затримки розрахунку з 19 січня 2010 року по дату постановлення судом рішення у даній адміністративній справі, яка станом на 31 липня 2014 року складає суму в розмірі 232519 грн 32 коп. та компенсації за невикористані щорічні відпустки за період з 31 березня 2006 року по 18 січня 2010 року у розмірі 18371 грн 21 коп., що разом складає суму у розмірі 358012 грн 49 коп., попередньо утримавши суми єдиного соціального внеску у розмірі 6,1%, податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15% та профспілкового внеску у розмірі 1% у зв'язку з порушенням строків їх виплати; стягнення в солідарному порядку з місцевого бюджету Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області та секретаря Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської кошти, які були витрачені на придбання медикаментів для лікування у сумі 3133 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 1 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що 31 березня 2006 року ОСОБА_3 обрано сільським головою Новочорторивської сільської ради Любарського району Житомирської області.

Рішенням 13 сесії Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області 5 скликання від 18 грудня 2007 року «Про дострокове припинення повноваження сільського голови ОСОБА_3» повноваження позивача були припиненні на підставі частин 2, 3 статті 79, частини 1 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2010 року, (справа № 22-а-19928/08) скасовано рішення 13 сесії Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області п'ятого скликання від 18 грудня 2007 року «Про дострокове припинення повноважень сільського голови ОСОБА_3».

До виконання обов'язків сільського голови на підставі судових рішень, позивач не приступив.

Рішенням Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області від 16 липня 2009 року, повторно достроково припинено повноваження позивача як сільського голови Новочорторийської сільської ради Любарського району Житомирської області з 19 грудня 2007 року.

Дане рішення є чинним та позивачем не оскаржується.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що у позивача відсутній факт вимушеного прогулу, а тому, підстав для відповідних стягнень втраченого заробітку, немає.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення коштів за період перебування на лікарняному, то суди правильно відмовили у їх задоволенні, оскільки у період перебування на лікарняному з 25 лютого 2008 року по 10 березня 2008 року позивач не перебував у трудових відносинах з Новочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку, то як встановлено судами, позивачем було видано розпорядження №29 від 15 березня 2007 року про вибуття у відпустку з 20 березня 2007 року за відпрацьований період з 12 квітня 2006 року по 12 квітня 2007 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. З наявної у матеріалах справи копії табелю обліку робочого часу за грудень 2007 року вбачається, що він був складений та підписаний особисто позивачем, крім того, до табелю додано також і відомість про нарахування заробітної плати, а її виплата підтверджується довідкою банку, тобто ці обставини свідчать про відсутність бездіяльності відповідача щодо невиплати компенсації за невикористану відпустку у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 1 липня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб