Справа № 22-а-7091/08
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.Справа № 22-а-7091/08

Категорія:10.3.4Головуючий в 1 інстанції: Губіна І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської області в інтересах Держави, в особі Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, на постанову господарського суду Херсонської області від 29 липня 2008 року по справі за позовом прокурора Бериславського району Херсонської області в інтересах Держави в особі Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства «Бериславський сирзавод»про стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», -

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2008 року прокурор Бериславського району Херсонської області в інтересах Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до господарського суду Херсонської області з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Бериславський сирзавод», в якому просив суд стягнути з відповідача на користь відділення Фонду за 2006-2007 роки 31 613 грн. 91 коп. заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»та 3847 грн. 66 коп. пені.

Постановою господарського суду Херсонської області від 29 липня 2008 року у задоволені адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду прокурор Херсонської області, в інтересах Держави, в особі Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

ВАТ «Бериславський сирзавод»письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що протягом 2006-207 років відповідач не надав до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звітів, проте протягом цього періоду у відповідача працювало 2 інваліда у 2006 році та 3 інваліда у 2007 році. Суд першої інстанції встановив відсутність у діях відповідача порушень норм закону, оскільки позивач створив робочі місця для інвалідів відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1995 року «Про організацію робочих місць для працевлаштування інвалідів».

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991, № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, з урахуванням причин інвалідності, з урахуванням побажань інвалідів, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендації медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, інваліди безпосередньо звертаються до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості про працевлаштування в порядку ст.18 Закону.

Обовязок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком самостійно підбирати інвалідів на створені робочі місця. При цьому ст.18 Закону встановлено, що підприємства повинні надавати державній службі зайнятості Інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

16 квітня 2008 року позивачами проведено виїзну планову перевірку відповідача щодо дотримання вимог ст. 19-20 Закону України «Про основи захищеності інвалідів в Україні»за 2006-2007 роки, за результатами якої складений акт.

Перевіркою встановлено, що відповідач не надавав до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіту (форми №10-ПІ) про зайнятість та працевлаштування інвалідів у 2006 та 2007 роках.

Також перевіркою встановлено, що у 2006 році середньооблікова кількість штатних працівників ВАТ «Бериславський сирзавод»становить 121 особу, з них інваліди 2 особи кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»- 5 осіб, середньорічна заробітна плата штатного працівника 923,1 тис грн.; у 2007 році середньооблікова кількість штатних працівників становить 82 особи, з них інваліди 2 особи кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»- 3 особи, середньорічна заробітна плата штатного працівника 717,1 тис грн. (а.с. 4).

Встановлені в акті факти сторонами не оспорюються.

За результатами проведеної перевірки Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів провело розрахунок адміністративно-господарських санкцій та пені за 2006-2007 роки, відповідно до якого розмір санкції за 2006 рік становить 22 886 грн. 79 коп. (а.с. 6), за 2007 рік 8 745 грн. 12 коп., а всього 31 634 грн. 91 коп. (а.с. 8), та розмір пені за 2006 рік 3 707 грн. 66 коп., за 2007 рік 140 грн. (а.с. 48).

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 16 червня 2008 року голову правління відкритого акціонерного товариства «Бериславський сирзавод»притягнуто до адміністративної відповідальності за ненадання звіту форми № 10-ПІ за 2007 рік (а.с. 38)

На запит апеляційного суду Бериславський районний центр зайнятості Херсонської області, де на обліку перебуває відповідач, надав відповідь, що протягом 2006-2007 років ВАТ «Бериславський сирзавод»не подавались звіти форми 3-ПН, щодо вакантних посад на яких може використовуватись праця інвалідів, у звязку з чим центр зайнятості не направляв до відповідача інвалідів для працевлаштування.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ВАТ «Бериславський сирзавод»щодо створення у 2006-2007 роках належної кількості місць для працевлаштування та повідомлення про це населення через оголошення на стенді заводу, оскільки, відповідач не виконав свого обовязку щодо повідомлення про наявність вакантних місць центр зайнятості, як то передбачено ст. 18 Закону України «Про основи захищеності інвалідів в Україні».

Апеляційний суд, вважає помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин за 2007 рік положень Постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1995 року «Про організацію робочих місць для працевлаштування інвалідів», оскільки зазначена постанова втратила чинність 31 січня 2007 року.

Адміністративно-господарську відповідальність, передбачену ст. 20 Закону, можна визначити як господарсько-правову відповідальність. Підставою для застосування такої відповідальності, є вчинене роботодавцем правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 вищезазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи встановлені при розгляді апеляційної скарги обставини справи, відсутність спору щодо сум адміністративно-господарських санкцій та пені, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Щодо строку звернення до суду, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що про порушені права позивач дізнався після проведення виїзної планової перевірки, проведеної 16 квітня 2008 року, а до суду звернувся 05 червня 2008 року, тобто з дотриманням вимог ст. 99 КАС України, в редакції чинній на час звернення до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у звязку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207, ст. 212, ч. 5 ст. 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської області в інтересах Держави, в особі Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Постанову господарського суду Херсонської області від 29 липня 2008 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов прокурора Херсонської області в інтересах Держави, в особі Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Бериславський сирзавод»на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»за 2006-2007 роки в розмірі 31 613 (тридцять одна тисяча шістсот тринадцять) грн. 91 коп. та 3 847 (три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 66 коп. пені.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 жовтня 2011 року.

Головуючий: суддя /підпис/ ОСОБА_1

суддя /підпис/ ОСОБА_2

суддя /підпис/ ОСОБА_3