Справа № 750/2863/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2863/16-а
Провадження № 2-а/750/191/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними, визнання неправомірними та скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

22 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в якому просив:

- визнати дії по закінченню виконавчого провадження відповідачем без виконання рішень судів у повному обсязі незаконними;

- визнати неправомірними та скасувати постанови державних виконавців про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2016 року по ВП 32321610, від 14.03.2016 року по ВП 32385237, від 18.02.2016 року по ВП 38474794, від 18.02.2016 року по ВП 42270658;

- заборонити відповідачу та його державним виконавцям закінчувати виконавче провадження без виконання рішення суду у повному обсязі по виконавчим провадженням № 32321610, 32385237, 38474794, 42270658, 45132342, 45105585.

Крім того, позивач просить постановити окрему ухвалу щодо незаконних дій державних виконавців.

Позивач у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заперечення, в якому просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, представник відповідача просив замінити неналежного відповідача на належного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Враховуючи те, що позивач просив справу розглянути без його участі, а суд не може без згоди позивача замінити відповідача, суд ухвалив залучити в якості співвідповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що постановами старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 18 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження ВП 38474794 з виконання виконавчого листа № 2-а/2506/158/2012, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 01 червня 2011 року та ВП 42270658 з примусового виконання виконавчого листа № 750/856/13-а, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 05 лютого 2014 року - закінчено (а/с 7, 8).

Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 від 03 березня 2016 року виконавче провадження ВП № 32321610 з виконання виконавчого листа № 2-а/2506/8110/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 22 березня 2012 року закінчено (а/с 5).

Виконавче провадження ВП 32385237 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-427/10, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 20.04.2012 року закінчено згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 14 березня 2016 року (а/с 6).

У вказаних вище постановах про закінчення виконавчого провадження зазначено, що виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконати рішення без участі боржника неможливо, до останнього у відповідності до ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» застосовано штрафні санкції та внесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Як зазначив позивач в позовній заяві, постанови про закінчення виконавчого провадження він отримав 17 березня 2016 року та 21 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону, яка передбачає, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» та п 3.15 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, підставою для повернення виконавчого документа є встановлення безпосередньо у Законі заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника.

Таким чином, державний виконавець мав встановити, що безпосередньо у законі встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника у виконавчому провадженні і у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також що в законі наявна заборона щодо проведення інших виконавчих дій стосовно цього боржника, що виключає можливість виконання виконавчого листа.

Про наявність обставин, зазначених у п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний скласти акт, що передбачено ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. При цьому в силу приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

З огляду на вищезазначене, суд вважає, шо в даному випадку у відповідача були відсутні законні підстави для закінчення виконавчих проваджень саме з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», відтак, позовні вимоги в частині визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2-а/2506/158/2012, № 750/856/13-а, № 2-а/2506/8110/11 та № 2-а-427/10 підлягають задоволенню.

Проте, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними дій відповідача щодо закінчення виконавчого провадження без виконання рішень судів у повному обсязі, адже Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області, як юридична особа, безпосередньо ніяких дій щодо виконання судових рішень не вчиняє, процесуальні рішення повязані з виконанням виконавчих документів приймаються державними виконавцями.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо заборони відповідачу та його державним виконавцям закінчувати виконавче провадження без виконання рішення суду у повному обсязі по виконавчим провадженням № 32321610, 32385237, 38474794, 42270658, 45132342, 45105585, адже стосуються процесуальних дій, які можуть бути вчинені в майбутньому, а згідно ч. 1 ст. 6 КАС України особа має право звернутися до суду за захистом порушених прав свобод та інтересів.

Клопотання позивача щодо винесення окремої ухвали не є позовною вимогою і вказане питання судом вирішується з урахуванням обставин, визначених ст. 166 КАС України, тобто винесення окремої ухвали не є обовязком суду.

Крім того, оскільки в одній справі позивачем обєднано вимоги щодо визнання незаконними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження по чотирьох окремих виконавчих документах, де він є стягувачем, а тому у звязку із задоволенням вимог позивача щодо визнання незаконними та скасування чотирьох постанов про закінчення виконавчого провадження, з відповідача має бути стягнутий судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру, а всього 2204 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 87-99, 158-163, 181 КАС України, ст. 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними, визнання неправомірними та скасування постанов, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавцявідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 18 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/2506/158/2012 у ВП 38474794.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 18 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 750/856/13-а у ВП 42270658.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 від 03 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/2506/8110/11 у ВП № 32321610.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 від 14 березня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-427/10 у ВП № 32385237.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь держави 2204 грн. 80 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова