Справа № 820/764/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 квітня 2016 р. № 820/764/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Поярко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № частині накладення з ФО-П ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6790,00 грн. (шість тисяч сімсот дев'яносто грн. 00 коп.) за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним повністю дотримуються при здійсненні господарської діяльності вимоги діючого законодавства щодо зобов'язання ведення обліку товару, здійснення продажу тих товарів, які відображені в такому обліку а тому твердження які викладені в акті перевірки є необґрунтованими а при складенні відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. на суму 6792,00 грн. було допущено порушення норм матеріального права, винесене рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню в зв'язку із наступним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 8 вересня 2015 року на виконання наказу від 07.09.2015 р. № 277 співробітниками відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС України у Харківській області було проведено фактичну перевірку ФО-П ОСОБА_3 за адресою знаходження господарського об'єкту (бару): м. Харків, вул. Культури, 22-В, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перевіркою встановлено порушення п. 1, п. 2, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95 - ВР, а також п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637.

За результатами перевірки було складено Акт № 000730 від 08.09.2015 р.

На підставі складеного Акту перевірки № 000730 від 08.09.2015 р., ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було складене податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р., яким було визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у загальній сумі 6792,00 грн. за порушення п. 1, п. 2, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, у т.ч. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР - у сумі 6790,00 грн.

Позивач 5 жовтня 2015 року особисто отримала в податковому органі податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. на суму 6792,00 грн., та додаток до нього - розрахунок штрафних (фінансових) санкцій на підставі акта перевірки № 728/20/40/22/НОМЕР_2 від 08.09.2015 р.

У вищезазначеному додатку до податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. окремо виділені суми штрафних санкцій:

- 1,00 грн. - за не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи на суму 18,00 грн.;

- 1,00 грн. - за не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції на суму 18,00 грн.;

- 6790,00 грн. - за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації та зберігання на суму 3395,00 грн.

Позивачем було оскаржено винесене Відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. в адміністративному порядку шляхом направлення скарги № 1/10 від 08.10.2015 року до ГУ ДФС у Харківській області та направлено Відповідачу повідомлення № 2/10 від 09.10.2015 р. про адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р.

Позивачем 26 жовтня 2015 року було отримано від Відповідача податкову вимогу від 15.10.2015 року № 1384-23 про сплату податкового боргу в сумі 6792,00 грн. та рішення № 349 від 15.10.2015 року про опис майна у податкову заставу. При цьому Відповідачем зазначено у супровідному листі № 3747/10/20-31-23-18 від 16.10.2015 року про те, що за Позивачем обліковується узгоджений податковий борг на загальну суму 6792,00 грн., незважаючи на те, що Позивач своєчасно оскаржив податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. на вказану суму, тобто відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Позивачем було також оскаржено податкову вимогу від 15.10.2015 року № 1384-23 про сплату податкового боргу в сумі 6792,00 грн. та рішення № 349 від 15.10.2015 року про опис майна у податкову заставу - подано до ГУ ДФС у Харківській області скаргу № 4/10 від 29.10.2015 року та направлено Відповідачу повідомлення про адміністративне оскарження № 3/10 від 29.10.2015 року.

Рішенням від 22.10.2015 року ГУ ДФС у Харківській області строк розгляду скарги Позивача № 1/10 від 08.10.2015 року на податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. було продовжено до 07 грудня 2015 року включно.

Рішенням від 04.11.2015 року ГУ ДФС у Харківській області строк розгляду скарги Позивача № 4/10 від 29.10.2015 року на податкову вимогу від 15.10.2015 року № 1384-23 про сплату податкового боргу в сумі 6792,00 грн. та рішення № 349 від 15.10.2015 року про опис майна у податкову заставу було продовжено до 25 грудня 2015 року включно.

Рішенням № 513/ФОП/20-40-10-04-14 від 03.12.2015 року ГУ ДФС у Харківській області було залишено без задоволення скаргу Позивача від 08.10.2015 р. № 1/10, а податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. залишено без змін.

За результатом розгляду скарги Позивача № 4/10 від 29.10.2015 року на податкову вимогу від 15.10.2015 року № 1384-23 про сплату податкового боргу в сумі 6792,00 грн. та рішення № 349 від 15.10.2015 року про опис майна у податкову заставу, рішенням № 527/ФОП/20-40-10-04-14 від 10.12.2015 року ГУ ДФС у Харківській області було визначено, що податкова вимога ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС У Харківській області від 15.10.2015 року № 1384-23 вважається відкликаною, а рішення від 15.10.2015 року № 349 про опис майна у податкову заставу втратило чинність.

Позивачем було продовжено передбачену законом процедуру адміністративного оскарження, та 14.12.2015 р. направлено скаргу № 132 на податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. до Державної фіскальної служби України, про що також направлено повідомлення № 132 від 14.12.2015 р. до ГУ ДФС у Харківській області.

Рішенням № 12151/Г/99-99-10-01-02-25 від 28.12.2015 року ДФС України строк розгляду скарги Позивача № 132 від 14.12.2015 року на податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. було продовжено до 14.02.2016 року включно.

Рішенням № 1287/Г/99-99-10-01-02-25 від 10.02.2016 року ДФС України скаргу Позивача № 132 від 14.12.2015 року було залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 05.10.2015 р. залишено без змін.

Таким чином, за результатами адміністративного оскарження всі скарги Позивача залишено без задоволення.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до п.12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, з-поміж іншого, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Тобто фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону N 265/95-ВР зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Між тим суд зазначає, що під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 посадовими особами відповідача не запитувалася Книга обліку доходів і витрат.

З цього приводу суд зауважує, що відповідно до п.177.10 ст.177 та п.178.6 ст.178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Як встановлено із наданої позивачем на вимогу суду Книги обліку доходів і витрат, записи до вказаної книги (зокрема, в графі 4 "реквізити документа, що підтверджує понесені витрати") носять систематичний характер та підтверджуються наданими позивачем накладними і свідчать про те, що не обліковані залишки ТМЦ у позивача відсутні.

Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за актом перевірки № 728/20/40/22/НОМЕР_2 від 08.09.2015 року за порушення ведення обліку ТМЦ за місцем їх реалізації до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф в розмірі 6790,00 грн. (3395,002 вартості необлікованих ТМЦ x 2).

Зазначена вище штрафна санкція передбачена ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Проте, як з'ясовано судом, при нарахуванні штрафу суб'єкт владних повноважень не взяв до уваги Книгу обліку доходів і витрат, не зазначив чому за місцем реалізації товарів у ФОП мають знаходитись оригінали первинних, хоча таке місце реалізації товару - бар не співпадає з місцезнаходженням ФОП за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, суд доходить висновку, що застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових (штрафних) санкцій (штрафу) у розмірі 6790,00 грн. є необґрунтованим та безпідставним, а тому вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № частині накладення з ФО-П ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6790,00 грн. (шість тисяч сімсот дев'яносто грн. 00 коп.) за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР є такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів сторін, з'ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи суб"єкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності та обґрунтованості мотивів, покладених в основу спірних рішень в оскарженій частині, зміст складеного податковим органом акту перевірки не містить належних та достатніх фактичних даних, які б достеменно засвідчували факт вчинення платником податків діянь, віднесених законодавцем до кола правопорушень.

Натомість викладені в акті судження суб'єкта владних повноважень в оскарженій частині мають характер припущень, бо не підкріплені належними висновками та не доведені відповідними документами.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом встановлено факт порушення спірними рішеннями в оскарженій частині прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити та скасувати податкове повідомлення-рішення № частині накладення з ФО-П ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6790,00 грн. (шість тисяч сімсот дев'яносто грн. 00 коп.) за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № частині накладення на ФО-П ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6790,00 грн. (шість тисяч сімсот дев'яносто грн. 00 коп.) за порушення п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (юридична адреса: вул. Чернишевська, буд. 41, м. Харків, 61002, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (юридична адреса: АДРЕСА_1, 61024, код ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна грн.) 20 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2016 року.

Суддя Тітов О.М.