Справа № 806/216/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Житомир справа № 806/216/16

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Шклярчук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2016 року,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним (недійсним) та скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 01.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач здійснював відпуск, відповідно до договору про спільну господарську діяльність із ТОВ "Яркон", а не продаж скрапленого газу, який фактично належав ТОВ "Яркон" та який ним був проданий в безготівковому порядку контрагентам останнього; позивач не була власником товару, який нею був відпущений через РРО; факт придбання позивачем скрапленого газу, який в послідуючому був проданий по талонам та відомостям, та факт його оплати покупцями на розрахунковий рахунок позивача чи в касу - відповідачем не зафіксований; кошти, що були сплачені на рахунок позивача ТОВ "Яркон" і на яки відповідач нарахував ПДВ в розмірі 169 грн. - це компенсація понесених витрат, а не оплата послуг.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (т.1 а.с.81-84, т.2 а.с.158-160), посилаючись на те, що реалізація продукції через РРО, який зареєстрований на одну особу, а продукція належить іншій особі, чинним законодавством не передбачено.

Проаналізувавши дослідженні докази суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) було проведено документальну планову виїзну перевірку суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 04.03.2014 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 04.03.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої було складено акт № 3800/1701/НОМЕР_2 від 25.12.2015 року (т.1 а.с.12-26), яким встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 п.185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 04.03.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 52838 грн., в тому числі по періодам: квітень 2014 року - 6642 грн; червень 2014 року - 6919 грн; липень 2014 року - 1914 грн; серпень 2014 року - 8492 грн; вересень 2014 року - 7072 грн; жовтень 2014 року - 7691 грн; листопад 2014 року 2016 грн; грудень 2014 року - 12102 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення від 01.02.2016 року № (т.1 а.с.11), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 66060 грн., у т.ч. 52848 за основним платежем та 13212 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп. "а" п. 186.1 ст.186 ПК України місцем постачання товарів є фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач в квітні-грудні 2014 року за місцем здійснення господарської діяльності по талонам і відомостям, які відображені у щоденному Z-звіті по РРО, зареєстрованому на ФОП ОСОБА_3, як "кредит" та "чек", передав (відвантажив) покупцям газ скраплений на суму 316074 грн.

При постачанні товару на суму 316074 грн. сума ПДВ складає 52679 грн.

Абз. 2 ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" передбачено, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

Абзацом 3 статті 2 даного закону закріплено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

Абз. 28 ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" закріплено, що місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Також, відповідно до пунктів 1-3, 7 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_3 здійснила постачання товару на суму 316074 грн. і з моменту відвантаження цього товару у неї виникло зобов'язання зі сплати ПДВ в розмірі 52679 грн.

Щодо посилання позивача на договір про спільну діяльність від 01.04.2014 року (т.1 а.с.9-10), то суд його до уваги не приймає, враховуючи його суперечливість (п. 1.2 Договору - АЗГП передається в оренду, п.3.1 - АЗГП передається для спільного використання, а згідно арк.4 акту перевірки - АГЗП орендована позивачем у ТОВ "Яркон" згідно договору суборенди від 28.03.2014 року № 1) та те, що він не перебуває на обліку в органах податкової служби.

Твердження позивача, що вона відпускала товар який не є її власністю, не свідчить про протиправність дій відповідача, враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 здійснювала реалізацію цього товару як власного через зареєстрований на неї РРО.

Крім того, актом перевірки встановлено, що до складу податкового зобов'язання ФОП ОСОБА_4 не включено суми ПДВ в розмірі 169 грн. по послугам, які були надані ТОВ "Яркон" згідно акту № ОУ-0000001 від 30.09.2015 року (т.1 а.с. 95) на суму 885,02 грн., оплаченого згідно платіжного доручення № 74 від 01.12.2014 року (т.1 а.с. 97) у сумі 885,02 грн. та згідно акту № ОУ-0000002 від 31.10.2015 року (т.1 а.с. 96) на суму 127,32 грн., оплаченого згідно платіжного доручення № 75 від 01.12.2014 року (т.1 а.с. 98) у сумі 127,32 грн.

На спростування вказаного вище порушення, представник позивача зазначив, що кошти в сумі 1012,34 грн., які були сплачені ТОВ "Яркон" на рахунок ФОП ОСОБА_3, є компенсацією понесених витрат, а не оплатою послуг, та додав, що такі операції не є доходом від здійснення господарської діяльності та не обкладаються ПДВ.

Проте, суд не приймає дані твердження до уваги, оскільки актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 30.09.2015 року та № ОУ-0000002 від 31.09.2015 року зафіксовано, що ФОП ОСОБА_3 виконала для ТОВ "Яркон" роботи (надала послуги) на суму 1012,34 грн. і останній сплатив позивачу ці кошти; умовами договору оренди транспортних засобів від 01.04.2014 року (т.1 а.с.93-94) укладеним між позивачем (орендарем) та ТОВ "Яркон", який зазначається в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), компенсація понесених орендарем витрат за використання орендованих транспортних засобів орендодавцем не передбачена, а отже ФОП ОСОБА_3 протиправно не включено суми ПДВ по наданих ТОВ "Яркон" послугам.

Згідно із п.200.1, п.200.2 та п.200.3 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених вище підстав суд приходить до висновку, що дії податкового органу щодо винесення податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2016 року, відповідають приписам податкового законодавства, а тому прийняте рішення є правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 08 квітня 2016 р.