Справа № 22а-19637/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Панченко О.О.

Суддів: Обідіної О.І., Пилипчук Л.І.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління ІІенсійного фонду України в м.Лубни

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 вересня 2010

року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни про проведення перерахунку пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано незаконними дії Управління пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії у зв»язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму відповідно до ст.. 50, ч.4 ст.54, ч.З ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано Управління пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області здійснити, перерахунок державної та додаткової пенсії, встановленої ОСОБА_2 ОСОБА_3 міськрайонним судом від 19.08.2009 року та виплачувати йому її з урахуванням норм ч.З ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.01.2010 року.

В апеляційній скарзі УПФУ просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи.

Позивачу відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 серпня 2009 року нарахована та встановлена державна пенсія по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.. 50 Закону № 796- XII, УПФ в м. Лубни перерахувал та виплачує позивачу пенсію з розрахунку мінімальної пенсії за віком 573 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону № 796- 12 в усіх випадках розмір основної пенсії для інвалідів 3 та 2 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими відповідно 6 (шести) та 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інваліду 3 групи у розмірі - 50%, а 2 групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.І ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 05.10.2006 року) встановлено, що в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1-4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофу. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов'язання УПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати. А також здійснити перерахунок пенсії з дотриманням зазначених вище розмірів в звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати.

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для визначення позивачу пенсії застосовується ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 вересня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

СУДДІ: (підписи)

ВІРНО: