Справа № 2а-7803/10/1370
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м. Київ К/9991/22386/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Ємельянової В.І.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанов,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що постановою начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 05 липня 2010 року скасовано постанову від 17 травня 2010 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з необхідністю перевірки повноти проведеного перерахунку пенсії, а також постановою від 05 липня 2010 року відновлено виконавче провадження.

Вважаючи вказані постанови від 05 липня 2010 року незаконними, оскільки судове рішення було виконане у добровільному порядку, просив їх скасувати.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, у виконанні якого перебував виконавчий лист №2а-3013/08/1370, виданий 04 грудня 2009 року Львівським окружним адміністративним судом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова провести ОСОБА_4 перерахунок наукової пенсії з врахуванням всіх заробітків отриманих під час роботи в Алжирському інституті нафти, газу і хімії та Національному університеті Львівська політехніка за період з 1973 року по 1978 рік.

Відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області не входив до визначеного Законом України «Про державну виконавчу службу» переліку органів державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі як відповідача у справах, що розглядаються відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного, перелік, яких визначено статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, залишаючи без змін судове рішення, на дану правову помилку не звернув увагу.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі міста Львова задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: