Справа № 813/804/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року № 813/804/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Іванес Х.О.,

представник позивача - не прибув,

представник відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" про стягнення штрафу -

в с т а н о в и в :

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулася до Львівського окружного суду з позовом до повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ", в якому просить стягнути штраф в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованості зі сплати штрафу за вчинення порушення на ринках фінансових послуг у розмірі 17000 грн. Вказана сума штрафу відповідачем добровільно не сплачена, а тому позивач просить суд стягнути штраф у розмірі 17000 грн до Державного бюджету України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, у п. 3 прохальної частини позовної заяви просить розглядати справу без участі представника Нацкомфінпослуг.

На адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений відповідачу за адресою, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з відміткою "за адресою не знаходиться". Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності сторін у справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Повне товариство Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" зареєстроване як юридична особа, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.11.2015 року.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт від 05.10.2015 № 222/16/03-ЛБ про правопорушення вчинені повним товариством Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" на ринку фінансових послуг.

Вказаним актом зафіксовано факт порушення повним товариством Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ":

- не надано звітні дані за І квартал 2015 року та за перше півріччя 2015 року в паперовій та електронній формах, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме статті 14 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" щодо обов'язку фінансових установ надавати звітність відповідно до законів та нормативно-правових актів державних органів з питань регулювання діяльності фінансових установ та регулювання ринків фінансових послуг та пунктів 2.1 та 2.2 розділу 2 Порядку складання та подання звітності ломбардами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 04.11.2004 № 2740, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.11.2004 за № 1482/10081 щодо неподання звітних даних за І квартал 2015 року та за перше півріччя 2015 року в паперовій та електронній формах до Нацкомфінпослуг;

- не надано до Нацкомфінпослуг аудиторський висновок та річну фінансову звітність, яка підтверджена аудиторською фірмою або аудитором, інформація про яких унесена до реєстру аудиторських фірм та аудиторів, які можуть проводити аудиторські перевірки фінансових установ, що ведеться Нацкомфінпослуг за 2014 рік, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме статті 14 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" щодо обов'язку фінансових установ надавати звітність відповідно до законів та нормативно-правових актів державних органів з питань регулювання діяльності фінансових установ та регулювання ринків фінансових послуг та пункту 2.6 розділу 2 Порядку складання та подання звітності ломбардами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в частині неподання Товариством Нацкомфінпослуг аудиторського висновку та річної фінансової звітності.

На підставі акта від 05.10.2015 № 222/16/03-ЛБ Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято постанову від 21.10.2015 № 222/16/03/01-ЛБ, якою до повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" застосовано штрафну санкцію за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, у розмірі 17000,00 грн.

Акт від 05.10.2015 № 222/16/03-ЛБ та постанова від 21.10.2015 № 222/16/03/01-ЛБ направлялись комісією на адресу повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" супровідними листами від 06.10.2015 та від 22.10.2015 відповідно.

Повним товариством Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" постанова від 21.10.2015 № 222/16/03/01-ЛБ про накладення штрафу в сумі 17000,00 грн за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг не оскаржена, у добровільному порядку штраф не сплачений.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, органом, що уповноважений здійснювати державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 № 2664-ІІІ, який встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з ст. 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до ст. 40 вказаного Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Статтею 41 Закону передбачено, що уповноважений орган застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за:

1) провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення Уповноваженого органу про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді.

Штрафи, накладені національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, стягуються у судовому порядку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг правомірно визначено повному товариству Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" штраф у розмірі 17000,00 грн. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про стягнення з повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" штрафу у розмірі 17000,00 грн є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з повного товариства Ломбард "ЛОМЕР", МАЗУР В.О. І КОМПАНІЯ" (вул. Біласа і Данилишина, 57, с. Верин, Миколаївський район, Львівська область, ) до Державного бюджету України на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106) штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Кедик М.В.