Справа № 2а-9203/12/2670
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Київ К/800/66761/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Першого заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва до Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року перший заступник прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва звернувся в суд з позовом, у якому, після уточнення у жовтні 2013 року позовних вимог, просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» на користь Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва заборгованість, що виникла у зв'язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 687697,54 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року, позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі Відкрите акціонерне товариство «Київхімволокно», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та

процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За перевіркою матеріалів справи вбачається, що Відкрите акціонерне товариство «Київхімволокно» є юридичною особою, зареєстроване як платник страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва.

Судами було досліджено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, довідки, протоколи, акт перевірки від 14 червня 2012 року, детальний розрахунок суми заборгованості, і встановлено, що за травень 2012 року у Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» перед Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва виникла заборгованість у розмірі 687697,54 гривень по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком

№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV).

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) убачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Згідно з пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 зазначеної Інструкції.

Отже, висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про наявність у Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» обов'язку відшкодувати Управлінню Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва витрати на виплату і доставку пенсій, призначених працівникам цього товариства відповідно до пунктів «а», «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Як вбачається із судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, судами не взято до уваги доводи відповідача про те, що розрахунок

має неточності та необґрунтовані дані, встановивши, що Відкритим акціонерним товариством «Київхімволокно» не надані конкретні приклади невірного нарахування сум витрат, які визначені позивачем в останніх розрахунках, наданих до заяви про уточнення позовних вимог від 14 жовтня 2013 року.

Також судами попередніх інстанцій не прийнято доводи Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» щодо ненаправлення позивачем розрахунку за 2012 рік, так як у даній справі розглядається період - травень 2012 року, за який Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва відповідачеві надіслані відповідні розрахунки.

Згідно вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про задоволення позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва до Відкритого акціонерного товариства «Київхімволокно» про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.