Справа № 813/792/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 876/7805/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1., ОСОБА_2,

та відповідача - Лешик І.П.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника директора Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Палюги Зенона Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (далі - Департамент) в якому просила визнати протиправними та скасувати припис від 15.01.2015 №03/01-ш про зупинення підготовчих та будівельних робіт (далі - Припис) та постанову від 30.01.2015 №1ш/12-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення позапланової перевірки та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки його винуватість у вчиненні виявлених порушень не доведено належним чином, а віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва, однак в жодному разі не Департаментом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі №813/792/15 адміністративний позов ОСОБА_4 в частині вимоги про визнання протиправною та скасування Постанови роз'єднано в самостійне провадження та передано на розгляд Шевченківського районного суду м.Львова.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2015 року заявлений позов задоволено, оскаржувану Постанову скасовано, а адміністративне провадження закрито.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБК), яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що заступник директора Департаменту не є належним відповідачем у справі, а право ДАБК проводити відповідні перевірки та притягувати винних осіб до відповідальності прямо передбачено чинним законодавством. Покликання суду першої інстанції на Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» вважає безглуздим, оскільки такий регулює відповідальність лише юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже не може бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинені порушення, які належним чином задокументовані.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Департамент не мав права складати протоколи про адміністративні правопорушення, а позивач не являється суб'єктом адміністративного правопорушення.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.01.2015 Департаментом було проведено позапланову перевірку ОСОБА_4 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил при здійсненні добудови балкону до квартири АДРЕСА_1,за результатами якої було складено акт від цієї ж дати №03/01-ш (далі - Акт) (а.с.57).

Вказана перевірка була проведена на підставі звернення Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі - РА) від 26.11.2014 №7/13-14/4-458 (а.с.75), якою в свою чергу встановлено самовільне влаштування балконів рядом осіб, зокрема позивачем, якому видано Акт-попередження (а.с.76), а також на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки від 12.01.2015 №05-10/2-3/н (а.с.77).

В Акті відповідачем було зафіксовано ряд порушень, зокрема що позивачем встановлено консольну плиту (розміром 6,0х1,2м) та по периметру влаштовано огороджувальну конструкцію. Будівельні роботи розпочато без розробленої та затвердженої у встановленому порядку проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (реєстрації декларації про початок будівельних робіт), чим порушено статті 7, 9 та 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV) та п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI).

Того ж дня Департаментом було складено два протоколи про адміністративне правопорушення №№03/01-ш/1 та 03/01-ш/2 (а.с.58-59), якими позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15год. 45хв. 30.01.2015.

Акт та вказані протоколи були отримані ОСОБА_4, про що здійснено відповідну розписку.

Також, 15.01.2015 Департаментом було прийнято Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт (а.с.18-19).

30.01.2015 відповідачем було прийнято Постанову (а.с.56), якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.8 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500грн.

Не погодившись із вказаною Постановою, ОСОБА_4 звернулась до суду із цим адміністративним позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) за змістом статей 6, 7 Закону №3038-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема, контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Абзацом 2 п.1 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

При цьому, п.11 вказаного Порядку передбачено право посадових осіб інспекцій (тобто Держархбудінспекції та її територіальних органів) під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Частиною 3 ст.41 Закону №3038-VI до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю також віднесено розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення. Також, складання протоколів про вчинення правопорушень, актів перевірок та накладання штрафу відповідно до закону, видачу обов'язкових для виконання приписів.

Згідно ст.244-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, вимог щодо розміщення та функціонування майданчиків для паркування, необладнанням майданчиків для платного паркування транспортних засобів паркувальними автоматами або автоматичними в'їзними та виїзними терміналами, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), 97, частини третя - п'ята статті 152-1, стаття 188-42). Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Враховуючи наведене, начальник Департаменту наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Більше того, недолугими слід визнати покликання суду першої інстанції на те, що відповідач позбавлений права складати протоколи про адміністративні правопорушення згідно ст.255 КУпАП, оскільки ч.3 вказаної статті чітко передбачає, що у випадках, прямо передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення можуть складати також посадові особи інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування і представники органів самоорганізації населення. Право відповідача складати протоколи чітко передбачене ст.41 Закону №3038-VI.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем визнано ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП, а саме виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, вчинених щодо об'єктів ІІI категорії складності, яка передбачає за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, покликання представників позивача на те, що відповідачем порушено строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст.38 КУпАП є безпідставними, оскільки РА не наділено повноваженнями щодо притягнення до відповідальності за порушення ст.96 КУпАП, а Департамент виявив таке порушення як початок виконання будівельних робіт лише після проведення перевірки позивача, тобто 15.01.2015.

Згідно ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Житловий будинок на АДРЕСА_1, віднесено відповідачем до ІІІ категорії складності, що також підтверджується інформаційною довідкою Львівського філіалу Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с.78-79).

Покликання ж позивача на те, що віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва, однак в жодному разі не Департаментом, критично оцінюються судом апеляційної інстанції, оскільки визначення категорії складності об'єкта будівництва за відсутності проектної документації, у якій би було зазначено відповідну категорію, не віднесено до компетенції жодного іншого державного органу, окрім як Держархбудінспекції та її територіальних органів.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 04 березня 2014 року у справі №21-433а13.

Позивачем не наведено переконливих спростовувань щодо виявлених відповідачем порушень під час самовільного облаштування балкону до квартири АДРЕСА_1, зокрема, щодо відсутності документа на право виконання будівельних робіт (декларації) та належним чином розробленої та затвердженої проектної документації.

Натомість, складеними за результатами перевірки документами стверджується факт порушення позивачем вимог статей 7, 9 та 27 Закону №687-XIV, п.2 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI та п.2 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №466.

Таким чином, відповідачем правомірно визнано позивача винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП (із врахуванням вимог ст.36 КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Фактично усі доводи позивача є надуманими, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування вимог містобудівного законодавства, що не може бути підставою для задоволення його позовних вимог.

Також суд першої інстанції не вправі був приймати рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 11 квітня 2016 року.