Справа № 826/2677/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 березня 2016 року м. Київ № 826/2677/16

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2016 р. позовна заява у даній справі залишена без руху до 22.03.2016 р. з підстав недотримання позивачем положень ст. 106 КАС України, а зокрема, з огляду на ненадання до суду належних доказів сплати позивачем судового збору. Між тим, судом зауважено про необхідність сплати судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру.

На усунення визначених недоліків позивачем до суду скеровано клопотання вх. від 25.03.2016 р., в якому здійснено посилання на довідку Вищого адміністративного суду України, складену за результатами аналізу практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Довідка ВАСУ), зі змісту якої вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

З огляду на наведене, позивач зазначає, що сплатила судовий збір за звернення до суду із даним позовом у повному обсязі, доказом чого є надані до суду оригінали квитанцій від 09.11.2015 р. №317730 на суму 487,20 грн. та від 23.03.2016 р. №118 на суму 64,01 грн. (загальна сума - 551,21 грн.).

Дослідивши надані позивачем документи, суд вважає вірними посилання позивача на висновки Довідки ВАСУ та враховує дані доводи при перевірці повноти сплати та зарахування судового збору у даній справі.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців першого та другого частини третьої статті 6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, частини четверта та п'ята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач, звертаючись до суду про захист прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками згідно з вказаним положенням є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просить, зокрема:

- визнати неправомірними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду та визнати протиправною бездіяльність;

- зобов"язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника, та включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Між тим, на переконання суду, позивач невірно тлумачить згаданий вище правовий висновок ВАСУ, наполягаючи на тому, що звернуті до суду позовні вимоги у даній справі в їх сукупності є однією вимогою немайнового характеру, а тому за їх подання не потрібно сплачувати судовий збір окремо по кожній.

Так, в контексті вищенаведених правових приписів КАС України та в аспекті тексту Довідки ВАСУ, правова позиція щодо визначення кількості вимог немайнового характеру, звернених до суду, зводиться до того, що вимога про визнання протиправною дії/бездіяльності (як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права) є однією (окремою) вимогою.

Про таке правозастосування свідчить розмежування в ч.2 ст.162 КАС України пунктів 1 (визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення) та 2 (зобов'язання відповідача вчинити певні дії).

А відтак, виходячи із наведеного та беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем подано адміністративний позов, який фактично містить дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру, за кожну з яких відповідно позивачу слід сплатити судовий збір.

В той же час, враховуючи що фактично позивачем сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру, суд приходить до висновку, що недоліки позовної заяви у повному обсязі залишились не усуненими.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Надіслати позовну заяву з матеріалами справи позивачу після закінчення строку на оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська