Справа № 803/473/16
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

08 квітня 2016 року Справа № 803/473/16

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення середнього заробітку (грошового утримання) за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення середнього заробітку (грошового утримання) за час затримки виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року в частині поновлення на посаді за період з 27 листопада 2014 року по 23 березня 2015 року включно, а також період з 16 грудня 2015 року по 29 січня 2016 включно, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 74 грн. 70 коп.

Відповідно до частини другої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Як слідує із тексту постанови Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2016 року справа №803/190/16, яка додана позивачем до адміністративного позову та яка набрала законної сили 01 квітня 2016 року, про що свідчить відбиток штемпеля на ній, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 17 серпня 2009 року.

Наказом УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 року № 114 о/с «По особовому складу» позивача старшого сержанта міліції інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС, звільнено із служби з постановкою на військовий облік за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 20 травня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року про відмову в позові ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області № 114 о/с від 29 травня 2014 року і № 330/в від 29 травня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Поновлено старшого сержанта міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України у Волинській області з 30 травня 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Оскільки позивач перебував у штаті УДАІ УМВС України у Волинській області і отримував грошове забезпечення, а УДАІ УМВС України у Волинській області не було відповідачем у справі, то втрачений заробіток за час вимушеного прогулу постановою апеляційного суду від 27 листопада 2014 року не стягнуто.

Постанову суду в частині поновлення на службі допущено до негайного виконання.

Наказом УМВС України у Волинській області № 77о/с від 23 березня 2015 року на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року позивача було поновлено на службі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року скасовано, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 року в даній справі залишено в силі.

Наказом УМВС України у Волинській області від 12 червня 2015 року № 158 о/с позивача повторно звільнено зі служби з 30 травня 2014 року відповідно до наказу № 114 о/с від 29 травня 2014 року.

Постановою Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року скасовано, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року залишено в силі.

На виконання рішення Верховного Суду України позивача наказом УМВС України у Волинській області від 29 січня 2016 року № 2 о/с поновлено на службі.

У відповідності до пункту 34 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику вирішення трудових спорів», рішення вважається виконаним з дня винесення наказу роботодавцем. Враховуючи суттєву затримку у виконанні вищевказаного рішення, позивач звернувся до суду з окремим адміністративним позовом про стягнення середньомісячного заробітку за час такої затримки.

Частиною пятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць. Частиною другою статті 257 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Також, згідно з частиною другої статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

В пунктах 46, 48, 51, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено ст. 236 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України).

Вищевказана стаття передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Крім цього, частинами 9, 10 статті 267 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. В разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частини другої статті 162 КАС України.

При цьому суд виходить з того, що правовідносини сторін, що виникають під час та у зв'язку із виконанням постанови суду, є частиною судового провадження. Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (N 1) [ВП], № 36813/97, п. 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» N 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Отже, звернення ОСОБА_1 до суду має на меті вирішення правових питань, що виникли у зв'язку із виконанням постанови суду від 27 листопада 2014 та захисту його прав як позивача, підтверджених такою постановою, зокрема права на оплату праці за час затримки виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року в частині поновлення на посаді за період з 27 листопада 2014 року по 23 березня 2015 року включно, а також період з 16 грудня 2015 року по 29 січня 2016 включно. З огляду на це, розгляд заяви повинен відбуватись в межах того самого публічно-правового спору, тобто спору про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі, що був вирішений судом, що набрало законної сили.

Відтак, підстав для розгляду та вирішення нового публічно-правого спору за окремим адміністративним позовом ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку (грошового утримання) за час затримки виконання рішення суду немає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Частиною шостої статті 109 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Одночасно суд розяснює позивачу, що звернувшись з даним адміністративним позовом, ним обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, відповідно спірні правовідносини можуть бути врегульовані шляхом подачі заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, тобто до Волинського окружного адміністративного суду виключно в межах справи №803/1217/14.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 236 Кодексу Законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення середнього заробітку (грошового утримання) за час затримки виконання рішення суду відмовити.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський