Справа № 536/376/16-а
Суддя: Степаненко Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/376/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача рядового поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербакова С.О.,

представника третьої особи Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції по довіреності Тимошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербакова Сергія Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 11 березня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача рядового поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербакова Сергія Олександровича про визнання незаконною та скасування постанови серії ПС2 №665682 від 03 березня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказував, що згідно цієї постанови вказаної посадової особи на нього було накладене адміністративне стягнення за нібито вчинене ним адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.2 статті 122 КУпАП, в розмірі 425 гривень.

Вважає, що постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Поліцейський виніс постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим позбавив його можливості скористатися правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порушив вимоги статті 268 КУпАП, статті 59 Конституції України, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, реалізувати конституційне право на правову допомогу.

У зв'язку з порушенням його прав він не зміг: ознайомитися з матеріалами справи, дати письмові пояснення та подати докази його невинуватості, заявити клопотання про відвід поліцейському, про відкладення розгляду справи, про надання можливості скористатися юридичною допомогою адвоката для реалізації свого конституційного права на правову допомогу.

Статтею 251 КУпАП визначено вичерпний перелік встановлення фактичних даних, які є доказами у справі, а тому йому не зрозуміло, як поліцейський визначив, що він здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів до пішохідного переходу, яким чином вимірювалась відстань та яким документом це зафіксовано, до якого саме пішохідного переходу, на якому перехресті вулиці Красіна, обгін якого саме транспортного засобу він здійснив та інше, чим грубо порушив вимоги частин 2,3 статті 283 КУпАП

Поліцейський всупереч статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував чи було вчинене ним правопорушення, чи винен він у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та за відсутності ознак і складу правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП виніс постанову, якою застосував штраф до нього.

Вважає, що жодного доказу його вини у справі не має, а тому постанова про накладення на нього стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

А тому з підстав статей 280,287,288,289 КУпАП просив суд його позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено вище в описовій частині постанови.

Відповідач рядовий поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербаков С.О. в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 статті 122 КУпАП, а тому він на законних підставах виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції по довіреності Тимошенко О.О. в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила суд у його задоволенні повністю відмовити, також подала письмове заперечення, в якому вказала, що поліцейський Щербаков С.О. діяв відповідно до п.10 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», він не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих йому законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову ПС2 №665682 від 03 березня 2016 року. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім цього, згідно ч.2 статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено зокрема до компетенції Національної поліції. Вважала, що позивачем не подано жодних доказів, які б підтверджували наведені ним у позові факти та обставини, його доводи про те, що він не вчиняв порушення, не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні установлено і не заперечується сторонами, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №665682 від 03 березня 2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за те, що він 03 березня 2016 року, о 06 годині 05 хвилин, в місті Кременчуці, по вулиці Красіна, керуючи автомобілем «ВАЗ-21051», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті, чим порушив п.14.6 (в) Правил дорожнього руху України (а.с.4).

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п.14.6 (в) обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до частин 1-6 статті 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа

оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,

передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.3 розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Таким чином, твердження позивача, що поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, не заслуговує на увагу, так як у передбаченому у цій справі випадку протокол не складається.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу IV цієї Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63 Конституції України.

Згідно пунктів 7,8 розділу IV цієї Інструкції уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 6).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7), на якому проставлено відповідні серію і номер.

Відповідно до пунктів 5,6 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Позивачу під розписку була вручена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №665682, під час її складання він не оспорював допущене порушення і накладене на нього адміністративне стягнення, про що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були в одному екіпажі патрульного автомобіля разом з поліцейським Щербаковим С.О. та бачили, що водій ОСОБА_1 на своєму автомобілі здійснив обгін патрульного автомобіля на пішохідному переході та надав пояснення, що здійснив цей обгін, так як поспішав.

Згідно п.8 розділу ХІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Вимогам цього пункту постанова поліцейського в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч.3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:…місце вчинення адміністративного правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Складення поліцейським постанови на місці вчинення правопорушення без зазначення в ній конкретного пішохідного переходу, де сталася подія ( хоч вулиця Красіна має декілька перехресть і пішохідних переходів), без зазначення доказу - технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, без роз'яснення норм Конституції України, в тому числі щодо права особи на захист, визначених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, давати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного правопорушення при складанні постанови, відповідачем не було зазначено.

Відповідно до частин 1,2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Усупереч вимог статті 71 КАС України відповідачем не надано доказів правомірності винесеної оспореної постанови та не спростовано позовні вимоги ОСОБА_1

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатну, коли цього вимагають інтереси правосуддя (пункти а), b), с) ч.3 цієї статті Конвенції).

У п.75 рішення Європейського Суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України» вказано, що підпункт «b» пункту 3 статті 6 гарантує обвинуваченому «адекватний час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а, отже, ця гарантія означає, що підготовка захисту по суті головних обвинувачень може включати проведення з його боку всіх «необхідних заходів». Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без перешкод можливості викласти суду, який розглядає справу, всі необхідні аргументи захисту, і таким чином вплинути на результат провадження.

Оскільки такого права, передбаченого статтею 59 Конституції України під час винесення постанови про накладення стягнення ОСОБА_1 не було роз'яснено, розгляд справи відбувся впродовж приблизно тридцяти хвилин, як пояснили свідки в судовому засіданні, тим самим було порушене його право на захист, а відтак постанова не може визнаватися законною.

На момент розгляду справи, належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.2 статті 122 КУпАП, відповідачем не було зазначено.

Посилання відповідача на те, що він діяв у відповідності з пунктом 10 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю не спростовує висновків про незаконність винесеної оскарженої постанови, так як відповідно до статті 252 КУпАП здійснюється оцінка доказів для встановлення обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП).

Позивач просив закрити провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 статті 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання відповідно до статті 222 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені якої була розглянута справа про адміністративне правопорушення поліцейським Щербаковим С.О. Ця справа є не адміністративною, як помилково вказує позивач, а справою про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, посадова особа - рядовий поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербаков С.О. не довів в установленому порядку правомірність винесеної постанови про накладення на позивача стягнення у виді штрафу, а тому суд визнає дії рядового поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербакова Сергія Олександровича протиправними, у зв'язку з чим винесена ним постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд стягує понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.9) на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 256,287-289 КУпАП, ч.1,2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 7-11,71,86, ч.1 статті 94, статтями 158-163,171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати винесену 03 березня 2016 року рядовим поліції поліцейської патрульної поліції УПП у місті Кременчуці Щербаковим Сергієм Олександровичем постанову серії ПС2 №665682 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Стягнути з Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня її проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко