Справа № 816/305/13-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

12 квітня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/305/13-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оржицький цукровий завод" до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оржицький цукровий завод" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 27.09.2012, № НОМЕР_2 від 28.09.2012.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оржицький цукровий завод" до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Податкові повідомлення-рішення Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 27 вересня 2012 року, № НОМЕР_2 від 28 вересня 2012 року визнано протиправними та скасовано.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року замінено в даній справі відповідача Лубенську обєднану державну податкову інспекцію Полтавської області Державної податкової служби її правонаступником Лубенською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області, а також скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2016 року справу прийнято до провадження та додатково витребувано у позивача відомості та належним чином завірені документи на їх підтвердження стосовно оплати спірного товару за рахунок бюджетних коштів, у тому числі здійснення оплати з відповідного рахунка Державного казначейства України (належним чином засвідчених банківською установою платіжних доручень, виписки з банківського рахунку ТОВ «Оржицький цукровий завод» тощо). Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12:00 29 березня 2016 року.

У судове засідання, призначене на вказану дату, явку своїх представників позивач не забезпечив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

З огляду на те, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає розгляд справи за відсутності позивача або його представника, крім випадку, коли від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або за відсутності його представника, суд через неявку у судове засідання позивача відклав розгляд справи на 12 квітня 2016 року, про що позивачу направлялась на зазначену вище адресу його місцезнаходження судова повістка, що повернулась до суду з відміткою "За закінчення терміну зберігання", що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом.

У судове засідання, призначене на 12 квітня 2016 року, позивач повторно не з'явився та не направив свого уповноваженого представника, жодних клопотань до суду не надано, у зв'язку з чим судом було поставлено питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні залишення позовної заяви без розгляду не заперечував.

Позивач не з'явився у жодне із судових засідання після прийняття до провадження справи, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, жодних спроб встановлення руху розгляду справи не здійснював.

Також, ним не надано відомостей стосовно зміни місцезнаходження, що призвело до повернення судових повісток та копії ухвали з відмітками поштового відділення про вибуття адресату. Крім того, відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12 квітня 2016 року судом встановлено, що місцезнаходженням позивача є вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014.

Відповідно до частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно частини першої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року встановлено, що враховуючи те, що відповідачем поставлено під сумнів факт оплати спірного товару за рахунок бюджетних коштів, судам слід було перевірити ці обставини шляхом витребування у позивача та дослідження відповідних доказів, які б достеменно підтверджували здійснення оплати з відповідного рахунка Державного казначейства України (як-от належним чином засвідчених банківською установою платіжних доручень, виписки з банківського рахунку ТОВ «Оржицький цукровий завод» тощо).

Згідно з частинами 2, 3 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не виконано вимоги щодо обєктивності, всебічності та повноти розгляду справи.

На виконання вказаної ухвали Вищого адміністративного суду України ухвалою про прийняття до провадження справи було витребувано вказані докази, однак ненадання останніх позивачем унеможливлює дослідження обставин справи повно та всебічно для вирішення даного спору по суті.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зазначена норма процесуального закону є імперативною і підлягає застосуванню судом.

При вирішенні питання про застосування до даної позовної заяви процесуальних наслідків, встановлених пунктом 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, судом також враховано, що згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суд враховує, що дана адміністративна справа прийнята до провадження 12 березня 2016 року та знаходиться в провадженні суду по теперішній час, що зумовлено, в тому числі, відкладенням розгляду справи у зв'язку з неодноразовим неприбуттям в судове засідання позивача та ненаданням ним документів, які витребовував суд, що, в свою чергу, є необхідним для повного та всебічного вирішення справи.

Суд зазначає, що наслідок неявки позивача, передбачений наведеними нормами КАС України, є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки позивача в судове засідання.

Крім того, в силу приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, в рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ("Кайя проти Австрії", рішення від 08 червня 2006 року, пункт 28; "Надточій проти України", рішення від 15 травня 2008 року, пункт 26).

Розгляд справи без участі представника позивача позбавить останнього можливості висловити свою думку з приводу заявлених позовних вимог та навести відповідні доводи, якими обґрунтовано позовні вимоги.

У свою чергу, Конституційний Суд України в рішенні від 13 грудня 2011 року (справа №17-рп/2011) визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на те, що позивач не прибув у вищезазначені судові засідання по справі без поважних причин, не надав пояснень на підтвердження причин неприбуття та відомостей про зміну адреси, а також доказів, що витребовувались судом, за умови відсутності клопотання про розгляд справи без його участі, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оржицький цукровий завод" до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 13 квітня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський