Справа № 452/1416/15-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року № 876/9720/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, заступника Львівської митниці ДФС Сидорчука Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

встановив:

28.05.2015 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС та заступника Львівської митниці ДФС Сидорчука О.О. у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 22.05.2015 № 0922/20909/15, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно накладено адміністративне стягнення за перевищення встановлених ст. 95 МК України строків доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, оскільки позивач не зміг своєчасно вивезти на територію Республіки Польща транспортний засіб, так як такий поламався і з 29.09.2015 знаходився на ремонті, що підтверджується довідкою від 20.05.2015 № 137, яку відповідач прийняти відмовився. Вказує позивач і на те, що відповідачем постанову винесено з порушенням строків накладення адміністративного стягнення визначених ст. 467 МК України, оскільки як зазначено у цій постанові ОСОБА_1 автомобіль марки «Renault Espace» реєстраційний номер НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 на митну територію України ввезений 27.09.2014, а відтак правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 МК України вважається вчиненим на одинадцятий день з моменту ввезення автомобіля на митну територію України.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.08.2015 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодилась Львівська митниця ДФС та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції вірно погодився з доводами відповідача про факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Проте, дійшов помилкового висновку про закінчення на момент винесення постанови про порушення митних правил строків накладення адміністративного стягнення, оскільки правопорушення передбачене ст. 470 МК України є триваючим. Невивезення за межі України транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, і щодо якого існує обов'язок такого вивезення, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином про нього повідомлені, у зв'язку з чим апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 30.04.2015 головним державним інспектором ВМО № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Крившуком О.С. складено протокол про порушення митних правил № 0922/20909/15, яким встановлено, що 30.04.2015 року о 05 год. 48 хв. в зону митного контролю «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 314», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4 під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який слідував з Республіки Польща до України.

При проведенні митних формальностей в ПІК «Інспектор-2006» спрацювало орієнтування відносно гр. ОСОБА_1 № 13-70-26/13-1215 від 30.01.2015 та з'ясовано, що позивач 27.09.2014 о 15:12 год. ввіз на митну територію України автомобіль марки «Renault Espace» реєстраційний номер НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3. Вказаний транспортний засіб пропущений на митну територію України через п/п «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит». Зобов'язання про зворотне вивезення транспортного засобу в ЄАІС ДМСУ, відмітка в паспорті для закордонних поїздок про постійне проживання громадянина за кордоном або відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або неправомірних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, на момент перетину кордону зазначеною особою подано не було. До митних органів з приводу продовження терміну перебування вказаного авто на митній території України ОСОБА_1 не звертався.

З огляду на викладене, у вказаному протоколі зроблено висновок, що ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України транзитний строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, більше ніж на десять діб, а від так такі дії мають ознаки порушення митних правил передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

22.05.2015 заступником Львівської митниці ДФС Сидорчуком О.О. винесено постанову про порушення митних правил № 0922/20909/15, якою позивача визнано винним за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що ОСОБА_1 вчинив перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто порушення митних правил передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Однак, суд першої інстанції зазначив, що вказане правопорушення вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого статтею 95 МК України, а тому не може вважатися триваючим. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова про порушення митних правил відповідачем винесена після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, а тому така є протиправною та підлягає скасуванню.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Стаття 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.09.2014 через п/п «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 було ввезено в Україну в режимі транзиту транспортний засіб особистого користування, який зареєстровано на території Республіки Польща - автомобіль марки «Renault Espace» реєстраційний номер НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3.

Проте, позивачем не вивезено вказаний автомобіль у визначений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на десять діб, що свідчить про склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивач у суді першої інстанції вказував на те, що спірний транспортний засіб з 29.09.2014 перебуває на ремонті, на підтвердження чого суду надано довідку від 20.05.2015 № 137 та акт № 137/1 від 29.09.2014 (а.с. 7, 17).

Проте, такі посилання та надані документи щодо перебування автомобіля на ремонті не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що ним повідомлялося про ці обставини та надавались відповідні документи митному органу.

Оскільки у процесі судового розгляду позивачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 надавав відповідачу документи щодо наявності обставин, які унеможливлюють вивезення транспортного засобу у визначений строк, такі документи не можуть бути прийняті судом до уваги, так як виходячи зі змісту ст. 2 КАС України, адміністративний суд перевіряє правомірність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, з урахування тих документів, які були у наявності та про які було відомо суб'єкту владних повноважень під час прийняття рішення.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вказує на те, що надані позивачем на підтвердження факту поломки автомобіля документи, не дають підстав для висновку про обставини непереборної сили, які існували на час вчинення ним порушення, оскільки позивачем відповідно до вимог ст. 192 МК України не було повідомлено митний орган про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу, а також не було додано жодного належного доказу, який би підтвердив факт настання дії непереборної сили, та може бути безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності передбаченої за порушення митних правил.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 оку № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт дії непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, чого позивачем не було зроблено, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення про вказані обставини, що дає підстави для висновку про невиконання позивачем покладених на нього законодавством обов'язків, а саме, доведення факту дії непереборної сили, через що ним був порушений строк для транзитних перевезень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України з чим фактично погодився і позивач, так як постанову суду в апеляційному порядку не оскаржив.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що на позивача адміністративне стягнення накладено після закінчення строків визначених ст. 467 МК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими. Суд виходить з того, що такими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст. 470 МК України щодо не вивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для складення протоколу про порушення митних правила стало орієнтування № 13-70-26/13-1215 від 30.01.2015, а тому не можна вважати, що накладення на позивача 22.05.2015 адміністративного стягнення вчинено з порушення строку визначеного ст. 467 МК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність винесення заступником начальника Львівської митниці ДФС Сидорчуком О.О. постанови 22.05.2015 про порушення митних правил, а суд першої інстанції цю постанову скасував за відсутності законних для цього підстав.

Таким чином, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити повністю.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у справі № 452/1416/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін