Справа № 810/853/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року 810/853/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Окко-Схід" до Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

10 березня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Окко-Схід" (далі - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 вересня 2015 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було правомірно та в передбачений законом строк сплачено узгоджене зобов'язання з акцизного податку за декларацією від 20 лютого 2015р. Стверджував, що граничним строком сплати податкового зобов'язання з акцизного податку за січень 2015 р. є 6 березня 2015р., з огляду на те, що Державною фіскальною службою було продовжено граничний строк подання податкової звітності з акцизного податку до 24 лютого 2015 р.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення в яких просив суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку з тим, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки в ході проведення перевірки позивача відносно своєчасності сплати сум акцизного податку за наданою податковою декларацією акцизного податку за січень 2015 р. встановлено порушення граничного терміну сплати акцизного податку за січень 2015 р. на один день. Крім того, зазначив, що позивач подав звітність у штатному режимі (20 числа поточного місяця) та не був позбавлений можливості у визначений Податковим кодексом України строк виконати грошове зобов'язання та/або скористатися податковими правами (а.с. 32-35).

Представники сторін подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

16 червня 2011 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 69-74).

У період з 10 по 15 серпня 2015 р. відповідачем було проведено документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог ПК України, за результатами якої 28 серпня 2015 р. складено акт перевірки № 81/08-26-21/37776078 (далі - акт перевірки № 81/08-26-21/37776078) (а.с. 8-11).

У розділі "Висновок" названого акта зазначено, що позивачем несвоєчасно сплачено податкове зобов"язання з акцизного податку за січень 2015 р. на суму 13 357 грн 90 коп., чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п. 126.1 ст. 126, пп. 222.3.1, 222.3.2 п. 222.3 ст. 222 ПК України (з затримкою на 1 день) (а.с. 11).

16 вересня 2016 р. відповідачем на підставі висновків названого акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким на позивача накладено штраф у сумі 133 579 грн 00 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № ) (а.с. 12).

У зв"язку з тим, що позивач вважає оскаржуване рішення таким, що винесено протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

20 лютого 2015 р. позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з акцизного податку за січень 2015 р., у якій самостійно визначено акцизний податок у сумі 133 579 грн 00 коп. (а.с. 75-83).

Як убачається з платіжного доручення № , самостійно визначену суму акцизного податку за декларацією від 20 лютого 2015 р. позивачем було сплачено 3 березня 2015 р. (а.с. 13).

При вирішенні справи судом враховано, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється ПК України.

Згідно з вимогами п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до вимог п.п. 212.3.11 п. 213.1 ст. 213 ПК України платниками податку є особи суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів.

Як убачається з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з вимогами п. 223.2 ст. 223 ПК України суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації (тобто за місцем розташування пункту продажу підакцизних товарів) декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 Кодексу.

Відповідно до вимог п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як убачається з п. 49.16 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим кодексом.

Згідно з вимогами ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1).

Суми податку перераховуються до бюджету суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом (п.п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Кодексу), для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Наведене свідчить, що подача декларації акцизного податку за січень 2015 р. здійснюється платниками акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не пізніше 20 лютого 2015 р.

Відповідно сплата задекларованих сум податку з роздрібного продажу підакцизних товарів за січень 2015 р. здійснюється платниками акцизного податку не пізніше 2 березня 2015 р. (останній день виконання податкового обов'язку щодо сплати акцизного податку за січень 2015 р.).

Аналогічні терміни (строки) відносно визначення та сплати сум акцизного податку за січень 2015 р. зазначені Державної фіскальної служби України в листі від 20 січня 2015р. № 1519/7/99-99-19-03-03-17 "Про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу".

Як вже зазначалося, позивачем акцизний податок за декларацією від 20 лютого 2015 р. було сплачено лише 3 березня 2015 р., що підтверджується платіжним дорученням № (а.с. 13).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем було сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку з порушенням визначеного законодавством строку.

При вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача на те, що на офіційному сайті Державної фіскальної служби було розміщено оголошення, відповідно до змісту якого граничний строк для подання декларацій було продовжено податковим органом до 24 лютого включно та відповідно продовжено граничний термін сплати податкового зобов'язання до 6 березня 2015 р. враховуючи таке.

Порядком застосування норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 24 грудня 2010 р. № 1044 визначено механізм продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань відповідно до норм Податкового кодексу України.

Зі змісту оголошення, розміщеного на офіційному сайті Державної фіскальної служби вбачається, що звітність, подана 20 числа поточного місяця приймається в штатному режимі (а.с. 17).

Разом з цим, судом встановлено, що граничний строк для подання податкових декларацій було продовжено до 24 лютого 2015 р. лише для тих платників податків, які не мали можливості подати у граничний строк податкові декларації протягом 17-19 лютого 2015 р. внаслідок технічних проблем наявних у податкового органу.

Враховуючи, що оскільки позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію 20 лютого 2015р., що підтверджується вхідним штампом відповідача (а.с. 75), тобто, коли такі декларації приймались у штатному режимі, то виключення щодо продовження граничного строку подачі декларацій до позивача не можуть бути застосовані.

Крім того, судом враховано, що основним нормативно-правовим актом, вимог якого має дотримуватись платник податків є ПК України, відповідно до приписів якого суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 Кодексу (п.223.2 ст.223 Кодексу).

Водночас, якщо такий платник податків був позбавлений можливості у визначений ПК України строк подати до контролюючого органу податкові декларації, то він має можливість звернутись у порядку, затвердженому Наказом Державної податкової адміністрації України 24 грудня 2010 р. № 1044 з клопотанням про продовження граничного строку.

Проте, позивач із такою заявою до відповідача не звертався.

Судом також враховано, що у вказаному оголошенні, на яке посилається в обґрунтування своїх вимог позивач, Державною фіскальною службою було продовжено лише граничний строк подачі податкової звітності та разом з цим, про зміну (продовження) граничних термінів сплати грошових зобов'язань за такими деклараціями взагалі не зазначалось.

Отже, з наведеного убачається, що платники податків, виконуючи свій обов'язок по сплаті самостійно визначених зобов'язань в податкових деклараціях як до 20 лютого 2015р., так і (враховуючи оголошення Державної фіскальної служби від 20 лютого 2015р.) до 24 лютого 2015р. зобов'язані були керуватись виключно нормами ПК України, зокрема ст. 57 та п.п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 ПК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивач виконав обов'язок щодо сплатити суми податкового зобов'язання з акцизного податку за січень 2015 р. із порушенням (на один день) граничного строку визначеного чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що і було зроблено відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № прийнято відповідачем правомірно, а позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.