Справа № 821/3652/15-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3652/15-а

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної міграційної служби України у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровського районного відділу у м.Херсоні УДМС України в Херсонський області №10/9780 від 26.11.2015р. про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину держави Ізраїль - ОСОБА_2.

Вказані вимоги обґрунтовані незаконною відмовою відповідача у наданні ОСОБА_2 дозволу на імміграцію в Україну з посиланням на ч.4 ст.10 Закону України "Про імміграцію".

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.01.2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Сторони були сповіщені належним чином про час і місце судового засідання, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи, сторони до суду не прибули.

Відповідно до ч 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а також враховуючи те що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, - дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін по справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся із заявою до Дніпровського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі того, що перебуває у шлюбі з громадянкою України.

26.11.2015р. за №10/9780 Дніпровським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину держави Ізраїль ОСОБА_2 на підставі ч.4 ст.10 Закону України "Про імміграцію".

Дана відмова обумовлена тим, що 08.10.2015р. УДМС України в Херсонській області сформувало інформаційний запит начальнику управління СБ України в Херсонській області №1/4-19669 щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для отримання дозволу на імміграцію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 На запит отримана відповідь від 13.11.2015р. за №22/20/521-8121 про доцільність відмовити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у оформленні дозволу на імміграцію відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про імміграцію" (копії вказаних листів наявні в матеріалах справи).

Після отримання відповідей від інших регіональних органів Національного центрального бюро Інтерполу та Держприкордонслужби, та на підставі вказаного листа-відповіді управління Служби безпеки України в Херсонській області від 13.11.2015р. за №22/20/521-8121 відповідачем було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_2.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність такої відмови та наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст- 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть на підставі Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови та порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України «Про імміграцію».

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначає Порядок, який затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (надалі - Порядок).

Згідно ст. 9 Закону України «Про імміграцію», заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 1) Особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання;

2) Особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем їх проживання. Термін розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію не може перевищувати одного року з дня її подання.Відповідно до ст. 9 Закону України «Про імміграцію» та п. 11 Порядку, для отримання дозволу на імміграцію разом із заявою надаються такі документи: паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та копія його сторінок; засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; документ про місце проживання (в Україні та за кордоном); документально підтверджені відомості про склад сім'ї (копія свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, документів про усиновлення тощо).

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що дружина ОСОБА_2 є громадянкою України.

П. 12 Порядку передбачено, що територіальні підрозділи за місцем проживання заявника, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію: формують справи, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність, їх оформлення вимогам законодавства, у разі потреби погоджують це питання з органами місцевого самоврядування, у межах своєї компетенції з'ясовують питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію; надсилають у місячний термін разом з матеріалами справи інформацію про результати їх розгляду територіальним органам або підрозділам (відповідно до категорії іммігрантів). Справи, прийняття рішення за якими належить до компетенції ДМС чи територіальних органів, надсилаються територіальним органам, в інших випадках - територіальним підрозділам; здійснюють провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію, якщо таке провадження належить до їх компетенції.

Відповідно до п, 14 Порядку територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з'ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених ст. 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до регіональних органів Служби Безпеки України, Національного центрального бюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

Регіональні органи СНУ. Національне центральне бюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять у межах своєї компетенції у місячний термін після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який зробив запит.

Відповідно до п. 16 Порядку, територіальний орган чи підрозділ аналізує у місячний термін отриману від зазначених в абз. 2 п. 14 цього Порядку органів інформацію та на підставі матеріалів справи приймає рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.

Отже, законодавством регламентовано повноваження органів Державної міграційної служби України здійснювати перевірку законності підстав надання дозволів на імміграцію в Україну та їх скасування у разі виявлення порушень при видачі таких дозволів.

На виконання порядку відповідачем направлено запити від 23.09.2015 за № 1 4-1 8247 до сектору Укрбюро Інтерполу УМВС України в Херсонській області, від 23.09.2015 за № 1/4-18253 до Держприкордонслужби України та від 08.10.2015 за № 1/4-19669 до Управління СБ України в Херсонській області щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну гр. Ізраїлю ОСОБА_2.

13 лютого 2015 до відповідача надійшла відповідь на вищезазначений запит від Управління Служби безпеки України в Херсонській області за №22/20/521-8121 від 13.11.2015, яка адресована начальнику УДМС, де було зазначено про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну гр. Ізраїлю ОСОБА_2, на підставі ч. 4 ст. 10 Закону України «Про імміграцію» (особи, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи), так як проведено комплекс перевірочних заходів за результатами яких встановлено, що в діях гр. Ізраїлю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачаються ознаки порушення чинного законодавства України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не міг залишити поза увагою рекомендації Служби безпеки України стосовно надання громадянства позивачу та вважає правомірною відмову у наданні дозволу на імміграцію ОСОБА_2.

Колегія суддів також бере до уваги посилання апелянта на те, що гр. Ізраїлю ОСОБА_2 оформлено та видано посвідку на тимчасове проживання в Україні, НОМЕР_1 від 11.10.2013, продовжено строк дії до 07.10.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не повно дослідив обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення,- скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.