Справа № 404/4199/15-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4199/15-а
Номер провадження 2-а/404/383/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда прапорщика міліції ОСОБА_2, просив:

- визнати дії інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда прапорщика міліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії ПС2 №254532 від 01.06.2015 р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. протиправними.

- скасувати постанову серії ПС2 №254532 від 01.06.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 247 КУпАП.

В суді позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Після перегляду відеозапису вказав, що автокран повертаючи зайняв майже всю проїжджу частину, на його шляху знаходилось авто позивача, яке перебувало на своїй смузі руху, для надання можливості проїзду великогабаритного транспортного засобу був вимушений максимально прийняти в право та проїхати вперед при цьому враховуючи глибину розташування світлофорного обєкту, до перехрестя не доїхав. За відсутності такого маневру подальший рух транспортних засобів був не можливий, а при продовженні сталося б ДТП.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду надав заперечення відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №254532 від 01.06.2015 року залишити без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 01.06.2015 року відповідачем по справі інспектором Симонець Михайлом Михайловичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №062995 на підставі нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 254532, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що він 01.06.2015 року о 18 год. 35 хв. в м. Кіровограді на перехресті вулиць Кропивницького Покровська, керуючи транспортним засобом «ВАЗ21103», д/н НОМЕР_1, заїхав за світлофорний обєкт, чим порушив пункт 16.3 ПДР України.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу, позивач по суті порушення вказав, що виїзд за світлофорний обєкт був здійснений вимушено, задля уникнення аварії з іншим автомобілем марки «ЗІЛ». Правил дорожнього руху не порушив. З порушенням не згоден.

Приписами частини 1 статті 254 КпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 122 КпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (стаття 255 КпАП). Згідно зі статтею 222 КпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122 КпАП, також покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Отже, адміністративне стягнення накладене на позивача правомочним органом.

Пунктом 16.3 Правил дорожнього руху України визначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи позивача. На запит суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази на підставі яких інспектор ДАІ дійшов висновку про винність позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

З оглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинився згідно ПДР України перед світлофорним обєктом, оскільки вже моргав зелений сигнал світлофору, який відразу ж змінився жовтим, проте з вулиці Кропивницького на вул.. Покровська виконував поворот праворуч автомобіль «ЗІЛ» типу «вантажний кран», та виконував вказаний маневр по великому радіусу, автомобіль, на якому рухався позивач, був змушений виконати маневр руху вперед і направо, щоб уникнути зіткнення з «вантажним краном», таким чином не вбачається, правопорушення, що інкриміноване позивачу відповідачем, оскільки ОСОБА_1 у відповідності до п. 2.3 (е) ПДР України було повідомлено інспектору Державтоінспекції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху.

Згідно до п.п. «є» п. 2.3 ПДР України водій зобовязаний не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до п.п «е» п. 2.14. ПДР України волій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову частково, а саме що стосується скасування оскаржуваної постанови та відмовляє у визнанні дій відповідача незаконними, оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача із-за не надання відповідачем доказів на підставі яких він прийшов до висновку про винуватість позивача у інкримінованому правопорушенні, а не встановлення протиправних дій інспектора, на момент розгляду ним адміністративної справи.

Окрім того, суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вимоги Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 16-163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 254532 від 01.06.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

У задоволенні вимог про закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3