Справа № 826/21546/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2016 року № 826/21546/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва (надалі також - відповідач1), Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва (надалі також - відповідач2), в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови у поверненні Позивачу помилково сплаченого 25 серпня 2015 року збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7 798,18 грн.;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва повернути сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості в розмірі 7 798,18 грн. (сім тисяч сімсот дев'яносто вісім гривень 18 копійок) в порядку, визначеному чинним законодавством, а саме: сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва подання про повернення відповідачем позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7 798,18 грн., сплаченого згідно квитанції від 25.08.2015р. № 52.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.08.2015 позивачем вперше придбано житло та сплачено 7 798, 18 грн. коштів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості. Надалі позивач, керуючись п.15-1 Порядку сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, звернувся до відповідача1 із заявою щодо повернення сплачених ним коштів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості у зв'язку з їх помилковою сплатою, у задоволенні якої відповідач необґрунтовано відмовив; з огляду про що позов просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач1 проти задоволення позову заперечував та зазначав, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією стосовно черговості придбання житла. Також на даний час не існує компетентного органу який би підтверджував би придбання квартири вперше, з огляду про що у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач2 в письмових запереченнях проти позову покликався на те, у даному випадку УДКСУ у Печерському районі м. Києва не є учасником спірних відносин і відповідно до своїх функціональних обов'язків, не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення проти вимог та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та оскільки останнє не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, у задоволенні позову просив відмовити. Поряд з цим, справу просив слухати без участі повноважного представника УДКСУ у Печерському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сантім» (код за , код ЄДРІСІ 13300011), від імені та в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест - Консалтинг» (код за ), 25 серпня 2015 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчено нотаріусом Сербіною Наталією Петрівною та зареєстровано в реєстрі за № 1107, згідно з яким ОСОБА_1 придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з цим позивач сплатив 7 798,18 грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості. Вказана обставина відповідачами не заперечувалась.

ОСОБА_1 вказуючи на те, що житло ним придбано вперше, внаслідок чого нею було помилково сплачено 7 798,18 грн. до Пенсійного фонду України, позивач звернулась до відповідача із заявою від 25.08.2015 (копія знаходиться в матеріалах справи), в якій просила вчинити дії щодо повернення вищевказаних коштів. На підтвердження придбання житла вперше позивач надала копію витягу з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42728438 від 25.08.2015.

За результатами розгляду заяви позивача, листом від 31.08.2015 № 14055/04 відповідач відмовив позивачу у вчиненні зазначених дій, роз'яснивши можливість звернення з відповідним позовом до суду.

Не погоджуючись із обґрунтованістю доводів Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, відображених у листі від 31.08.2015 № 14055/04, позивач звернулась з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування регламентований приписами Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997.

Відповідно до ст. 1 п. 9 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 та п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна громадяни, які придбали житло вперше.

Згідно із частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджет.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Таким чином, системний аналіз наведених приписів чинного законодавства свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення особі помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: - заяви платника; - подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; - платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування у межах спірних правовідносин є Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, яке у разі наявності відповідних підстав повинне подати відповідне подання про повернення коштів до органу Казначейства.

З урахуванням наведених вище фактичних обставин справи та імперативних приписів закону, вбачається, що позивач в установленому порядку звернувся до відповідача1 із заявою про повернення помилково сплачених ним коштів, надавши на підтвердження своїх вимог відповідні докази, які в установленому порядку доводять факт придбання ним житла вперше.

Проте, як встановлено судом, подання про повернення коштів позивачу відповідачем згідно з Порядком не готувалося та до органу Казначейства не подавалося.

Таким чином, відмова відповідача1 щодо вчинення дій, необхідних для повернення ОСОБА_1 помилково сплачених коштів, є необґрунтованою, що зумовлює необхідність задоволення судом вимоги позивача про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на повернення позивачу помилково сплаченої суми збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості.

Поряд з цим, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено невідповідність дій відповідача1 щодо вирішення питання про повернення позивачеві помилково сплачених коштів, на переконання суду належним способом відновлення прав та законних інтересів позивача, є також, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, в порядку, визначеному чинним законодавством, підготувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва подання про повернення відповідачем позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7 798,18 грн., сплаченого згідно квитанції від 25.08.2015р. № 52.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого 25 серпня 2015 року збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7 798,18 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, в порядку, визначеному чинним законодавством, підготувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва подання про повернення відповідачем ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 7 798,18 грн., сплаченого згідно квитанції від 25.08.2015р. № 52.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур