Справа № 826/16206/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2016 року № 826/16206/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни (надалі також - відповідач1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі також - відповідач2), в якому просив:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до реєстру кредиторів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіну М.А акцептувати (визнати) кредиторські вимоги Кулініченко Андрія Генадійовича та внести їх до Реєстру акцептових вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»;

- зобов'язати виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни До реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» після включення вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивача безпідставно не включено до реєстру акцептових вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», що у свою чергу завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам позивача, що зумовило звернення з даним позовом до суду.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували з огляду на їх безпідставність та звертали увагу суду на те, що позивачем відповідну заяву щодо включення його вимог як кредитора подано з пропуском встановленого законом строку, з огляду про що у задоволенні позову просили відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Фактичні матеріали справи свідчать, що 06 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 4.

Відповідно до умов цього Договору, Банк відкриває та обслуговує поточний рахунок на ім'я Держателя (ОСОБА_1) № 64 у Євро.

03 січня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено Договір банківського строкового вкладу № 18246-Д (в Євро).

Згідно з умовами цього Договору Вкладник (ОСОБА_1) розміщує в банку строковий вклад в розмірі 2000 (дві тисячі) Євро на умовах депозитного продукту «Новокодний 2013 VIP подарунок Platinum» в Євро строком на 13 місяців з нарахуванням відсотків.

Банк за умовами зазначеного Договору приймає від Вкладника суму вкладу в розмірі 2000 (дві тисячі) Євро та відкриває на ім'я Вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, код Банку 380537, на цей рахунок Банк перераховує нараховані проценти за збереження Вкладу та може бути перерахований Вклад по закінченні строку дії Вкладу.

Строк дії договору закінчився, про те Банк грошові кошти не повернув. У відповідності до виписки за поточним (картковим) рахунком від 02 жовтня 2014 року на поточному рахунку, відкритому на ім'я ОСОБА_1, знаходяться грошові кошти в розмірі 30 378,11 Євро.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Представником позивача до відповідача1 було подано заяву №13925-г від 08.06.2015 про включення ОСОБА_1 до реєстру кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Листом № 15-16624 від 24.06.2015 року Уповноваженою особою на ліквідацію банку Славкіною М.А. відмовлено у включенні позивача до реєстру кредиторів, з огляду на пропуск строку подачі кредиторських вимог, з огляду про що вимоги ОСОБА_1 вважаються погашеними.

Позивач категорично не погоджуючись із обґрунтованістю таких доводів, вказуючи на неправомірність дій відповідача1, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив із наступного.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже було судом встановлено, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

У відповідності до ч. 5 ст. 45, ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредитори банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, мають право заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку.

Будь-які вимоги кредиторів, що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Також, пунктом 4.23. Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 та частиною 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно до частини 6 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відомості про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» були опубліковані в газеті «Голос України» №54(6058) від 26 березня 2015 року. У даному оголошенні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку.

Отже граничний строк подання вимог кредиторів до уповноваженої особи - 24 квітня 2015 року.

В той час як свідчать матеріали справи, та не заперечується позивачем, заява про включення ОСОБА_1 до реєстру кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» було подано лише 08.06.2015.

Поряд з цим, позивач зазначав, що строк подачі заяви про включення до реєстру кредиторів пропущено з поважних причин, оскільки з 25.03.2015 року по 23.04.2015 року, ОСОБА_1, знаходився поза межами України, що підтверджується довідкою № 30 від 05.05.2015 року виданою Морською агенцією Унівіс, що на переконання останнього унеможливлювало своєчасне ознайомлення з публікацією в газеті «Голос України», що свідчить на переконання позивача про наявність підстав для задоволення позову.

Суд критично ставиться до доводів позивача, зважаючи на наступне.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено, та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 заява про включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів подана з пропуском законодавчо визначеного строку для подання відповідної заяви. Оскільки будь - які вимоги, що надійшли після закінчення встановленого Законом строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів, та враховуючи те, що законодавством не передбачено можливості поновлення такого строку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

З огляду на вищевикладене, в межах судового розгляду справи встановлено правомірність дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до реєстру кредиторів.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за. вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000, 00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Матеріали справи свідчать, що 28 квітня 2015 року під час дії ліквідації ОСОБА_1 були виплачені банком - агентом, згідно реєстру, грошові кошти в межах гарантованої суми, а саме 200 000, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою, наявною у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур