Справа № 2а-9470/10/0670
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а-9470/10/0670
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2011 р. м.Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нагірняк М.Ф. ,

при секретарі - Янушевській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіта" < Текст >

до Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області < Текст >

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровіта" звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області про скасування податкових повідомлень - рішень.

В ході судових засідань представники Позивача уточняли свої позовні вимоги і суть їх позовних вимог зведена до скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області від 03.12.2010року №/0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 698587,00грн. та податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 547502,00грн.

В судовому засіданні представники Позивача свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що висновки, зроблені Відповідачем за результатами планової виїзної документальної перевірки є незрозумілими, безпідставними та такими, що не відповідають висновкам чинного законодавства. Визнання Відповідачем нікчемними всіх господарських операцій з окремими контрагентами виключно із-за відсутності товарно-транспортних накладних не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Відповідач не врахував, що товариство не є транспортним підприємством та його специфіку діяльності. Товариство отримані товари у поставників накопичувало на складі під містом Києвом, а в подальшому виходячи із загальної кількості таких товарів та їх обсягу укладало відповідну угоду на їх перевезення до місця знаходження основного підприємства в Попільнянському районі.

Крім того, як зазначили представники Позивача, у товариства є всі відповідні бухгалтерські документи, що підтверджують його взаємовідносини із ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс", ТОВ"Агрохлібпостач", ТОВ"Агроолімп", ПП"Альбатрос", ТОВ "Паритет Індустрія" та іншими контрагентами. Копії даних документів надають суду для дослідження. Вказані контрагенти Позивача відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб є повноправними та належними учасниками всіх правовідносин, що не заборонені чинним законодавством України. Свій податковий кредит та податкові зобов'язання товариство за перевіряємий період сформувало у повній відповідності до чинного на той час Закону України "Про податок на додану вартість". Отримані матеріальні цінності, що не визнаються податковим органом, були використані в господарській діяльності товариства та в подальшому реалізовані конкретним особам на підставі укладених договорів.

Представники Відповідача по даній справі проти позову заперечили і пояснили, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що Позивач мав взаємовідносини із контрагентами, які були створені без мети зайняття підприємницькою діяльністю, а тому всі правочини, які були укладені Позивачем із ними не мають жодних правових наслідків. Відносно окремих таких контрагентів неможливо було провести зустрічні перевірки, так як вони не знаходяться за своїми місцезнаходження. Під час перевірки Позивач не надав суду жодних товарно-транспортних накладних та маршрутних листів, які б підтверджували транспортування придбаних матеріальних цінностей. Відносно ТОВ "Літанія", основного контрагента Позивача, була порушена кримінальна справа за фіктивне підприємництво. Представники Відповідача вважають, що оскаржувані податкові - повідомлення винесені у повній відповідності до вимог чинного законодавства і скасуванню не підлягають.

Представники прокуратури в судовому засіданні проти позову заперечили і пояснили, що Відповідачем оскаржувані податкові - повідомлення рішення винесені у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача та заперечення представників Відповідачів, прокуратури, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

1. Епізод щодо законності податкового повідомлення - рішення від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 698587,00грн., із них 463235,00грн. основного платежу та 235352,00грн. фінансових санкцій

Правовідносини щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, їх платників, валових витрат такого платника та його валового доходу визначаються правовими нормами Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що були чинними на день виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п. 4.3 цього Закону, на суму валових витрат платника податку, визначених ст. 5 цього Закону, та суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із ст. 8 і ст. 9 цього Закону.

В судовому засіданні безспірно встановлено та не оспорюється сторонами, що Позивач, як платник податку на прибуток, за період з 01.04.2008рік по 30.06.2010року задекларував скоригований валовий дохід в сумі 60805084,00грн. За цей же період Позивач задекларував валові витрати в сумі 55659764,00грн. та амортизаційні відрахування в сумі 607490,00грн. На підставі зазначеного Позивачем за вказаний період був задекларований податок на прибуток в сумі 1134457,00грн.

За результатами перевірки Відповідач прийшов до висновку, що Позивач, як платник податку на прибуток, за вказаний період не допустив порушень при визначенні скоригованого валового доходу та амортизаційних відрахувань, але завищив валові витрати на 1902729,00грн. Саме зазначене порушення, на думку представників Відповідача, призвели до заниження Позивачем суми податку на прибуток на суму 475683,00грн.

Вказаний висновок, як зазначено в акті перевірки та в поясненнях представників Відповідача в судовому засіданні, податковий орган зробив в результаті невизнання витрат Позивача, понесених у його взаємовідносинах з такими контрагентами як : ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс", ТОВ"Агрохлібпостач", ТОВ"Агроолімп", ПП"Альбатрос", ТОВ "Паритет Індустрія", тобто податковий орган вважає, що відсутні належні докази придбання Позивачем певних матеріалів та товарів у вказаних осіб.

На думку Відповідача, ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс" як суб'єкти господарської діяльності були створені без наміру займатися підприємницькою діяльністю, а тому ці правочини є нікчемними та не можуть створювати жодних правових наслідків для Позивача як платника. В бухгалтерському та податковому обліку ПП"Альбатрос" відсутня податкова накладна щодо взаємовідносин із Позивачем. Провести зустрічні перевірки в ТОВ"Агрохлібпостач", ТОВ"Агроолімп", ТОВ "Паритет Індустрія" у взаємовідносинах із Позивачем Відповідачу не представилося можливим. Відсутнє документальне підтвердження фактичного придбання товару у ТОВ "Бест 2012", ТОВ "Юміс - Груп", ЗАТ "Дослідний з-д інституту електорозварювання ім ОСОБА_1".

Після уточнення Позивачем своїх позовних вимог в цій частині суть спору зведена до належності чи відсутності належним чином оформлених господарських правовідносин Позивача лише із ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс", ТОВ"Агрохлібпостач", ТОВ"Агроолімп", ПП"Альбатрос", ТОВ "Паритет Індустрія".

В судовому засіданні вказані доводи Відповідача та його представників не знайшли підтвердження.

Встановлено, що господарські взаємовідносини Позивача із ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс", ТОВ"Агрохлібпостач", ТОВ"Агроолімп", ПП"Альбатрос", ТОВ "Паритет Індустрія" за перевіряємий період знайшли своє підтвердження в ході дослідження наданих суду документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме - заявками-договорами на транспортно-експедиційні послуги, актами прийму виконаних транспортно-експедиційних робіт, податковими і прибутковими та видатковими накладними, рахунками - фактурами, довіреностями на отримання та видачу матеріальних цінностей.

При дослідженні наданих суду представниками Позивача документів бухгалтерської та податкової звітності було конкретно встановлено механізм формування Позивачем заявки на транспортні послуги щодо перевезення вантажів та перевезення придбаних матеріалів та товарів.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних як єдиного для всіх учасників транспортного процесу юридичного документу, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, їх обліку, оприбуткуванню, так як вони не узгоджуються із вимогами чинного законодавства виходячи із наступного.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, на які посилався Відповідач в акті, визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Тому вказані Правила не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду, у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Оскільки правила ведення податкового обліку з податку на прибуток законодавством окремо не визначені, до уваги береться загальна вимога відповідності податкового обліку - бухгалтерському, ведення якого передбачає обов'язкову наявність первинних документів, що підтверджують ту чи іншу господарську операцію.

Визначення "Первинний документ" наведено у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність": це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду та досліджені в судовому засіданні заявки-договора на транспортно-експедиційні послуги, акти прийму виконаних транспортно-експедиційних робіт підтверджують фактичне виконання послуг у бухгалтерському обліку, так як вони відповідають наведеним вище умовам.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи Відповідача, що ПП "Агроторгінвест", ТОВ "Літанія", ПП "Інтергрейнсервістранс" як суб'єкти господарської діяльності були створені без наміру займатися підприємницькою діяльністю, а тому ці правочини є нікчемними та не можуть створювати жодних правових наслідків для Позивача як платника. Всупереч вимог ст.71 КАС України Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених висновків.

Більш того, на запит суду Генеральною прокуратурою України було спростоване твердження Відповідача про порушення відносно ТОВ "Літанія", як контрагента Позивача, кримінальної справи за фіктивне підприємництво. Наданими суду та дослідженими в судовому засіданні оригіналами Витягів із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців підтверджено, що вказані контрагенти Позивача є рівноправними та належними учасниками відповідних господарських правовідносин.

Відповідним повідомленням ДПІ в м.Сімферополь підтверджено відсутність розбіжностей у відносинах Позивача з ТОВ"Агроолімп".

Доводи Відповідача про ненадходження результатів зустрічних перевірок контрагентів Позивача як підстава для невизнання господарських операцій Позивача та зменшення його валових витрат судом не приймаються до уваги, так як протирічать правовим нормам щодо формування валових витрат.

Крім того, матеріальні цінності, що отримані Позивачем у вказаних контрагентів на загальну суму 1902729,00грн. були безспірно використані в процесі виробництва та реалізовані відповідним покупцям та прийняли участь у формуванні скоригованого валового доходу Позивача, що підтверджується відповідними договорами та документами бухгалтерського та податкового обліку. При цьому, слід зазначити, що жодних порушень при формуванні Позивачем свого скоригованого валового доходу Відповідачем не було встановлено.

Предметом спору по суті є саме податкове повідомлення - рішення в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 698587,00грн.

Як зазначено в даному податковому повідомленні - рішенні підставою для його винесення є порушення Позивачем вимог пп.5.2.1. п.5.2 ст.5, пп.5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Такий хаотичний, немотивований та безпідставний перелік вказаних правових норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не може свідчити про суть допущених порушень і не може слугувати підставою для застосування фінансових санкцій виходячи із наступного.

Так, зазначені та перелічені правові норми Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", взагалі не є такими, що зобов'язують платника, в тому числі Позивача по справі, вчинити певні дії, наслідком невиконання яких може бути застосування фінансових санкцій. Вказані правові норми містять лише певні визначення та перелічують певні права платників вказаного податку, а не їх обов'язки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що валові витрати Позивача за вказаний період були визначені у відповідності до підпункту 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а тому позовні вимоги є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі № /0 від 03.12.2010року в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 698587,00грн., із них 463235,00грн. основного платежу та 235352,00грн. фінансових санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

2. Епізод щодо законності податкового повідомлення - рішення від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 547502,00грн.

Вимоги щодо оформлення результатів планової виїзної документальної перевірки та складання за її результатами відповідного документа (акту чи довідки) визначені Порядком оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. N 327, з послідуючими змінами та доповненнями (надалі-Порядок).

Як зазначено в п.1.7. Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті документальної, виїзної планової перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до вимог п.п.2.3.2. Порядку за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

- висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

- у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень;

- зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Всупереч вказаними вимогам Порядку Відповідач в акті перевірки не зазначив повний перелік порушень фінансово-господарської діяльності платника у його взаємовідносинах із іншими господарюючими суб'єктами, що на його думку призвели до одночасного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 374959,00грн. та заниження цього податку, що підлягав сплаті, на таку ж суму.

Нечітке, необ'єктивне та неповне викладення в акті перевірки обставин щодо виявлених порушень податкового законодавства унеможливлює дати оцінку обґрунтованості висновків Відповідача в акті перевірки, що свідчить про недоведеність цих висновків, і як наслідок, про відсутність складу правопорушення і у зв'язку з цим правових підстав для донарахування податку на додану вартість в сумі 365001,00грн. та застосування штрафної санкції в сумі 1825001,00 грн.

В судовому засіданні представники Відповідача також не змогли навести повний перелік порушень фінансово-господарської діяльності платника та обставини, при яких вони були допущені, тобто не змогли зазначити яким чином були визначені суми, на які одночасного відбулося завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 374959,00грн. та заниження цього податку, що підлягав сплаті, на таку ж суму. Податковий орган, на якого в силу ст. 71 КАС України, покладено обов'язок доказування, не надав суду доказів та не довів правомірності прийнятого ними рішення.

Більш того, в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні для обґрунтування підстав для визначення Позивачу донарахування податку на додану вартість та застосування штрафної санкції на вказані суми Відповідач зробив посилання лише на пп.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", що була чинна на день виникнення спірних правовідносин.

Такий хаотичний, немотивований та безпідставний перелік вказаних правових норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не може свідчити про суть допущених порушень і не може слугувати підставою для застосування фінансових санкцій виходячи із наступного. Вказана правова норма не є такою, що зобов'язують платника, в тому числі Позивача по справі, вчинити певні дії, наслідком невиконання яких може бути застосування фінансових санкцій. Вказана правова норма містить лише частину певних прав платників вказаного податку при формуванні податкового кредиту, а не їх обов'язки.

Дослідженими в судовому засіданні податковими накладеними було встановлено, що видані Позивачу протягом вказаного періоду податкові накладні відповідали вимогам п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та містили всі необхідні атрибути. Свої податкові зобов'язання Позивач визначив у відповідності до вимог п.7.3, а податковий кредит сформував у відповідності до вимог п.7.4 вказаного Закону України "Про податок на додану вартість".

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 547502,00грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіта" у вигляді 17,00грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст.2,11,86,94,159-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 698587,00грн. та податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Попільнянському районі Житомирської області від 03.12.2010року № /0 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровіта" податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 547502,00грн.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіта" у вигляді 17,00грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя: М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 05 вересня 2011 р.

присуджено до стягнення < сума > грн.

матеріальну шкоду < сума > грн.

моральну шкоду < сума > грн.