Справа № 332/885/16-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/885/16-а
Провадження № 2-а/332/63/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

при секретареві Кравець І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Саєнко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що при призначені пенсії з 24.02.2016 р. йому Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. у зв'язку із перервою між діями на підприємстві наказів про результати атестації робочих місць № 73 від 25.05.1995 р. та № 160 від 06.04.2001 р. Період роботи до 1992 року не був врахований відповідачем з причин відсутності професії на час його роботи у Списку № 1. Вказані дії відповідача ОСОБА_3 вважає незаконними.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги у повному обсязі та просила суд постановити рішення, яким зобов'язати УПФУ зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 періоди роботи з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. та з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із чим перерахувати розмір пенсії та провести її виплату з дня призначення пенсії - 24.02.2016 р. з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Представник відповідача у судовому засідання позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначила, що позивачеві була призначена пенсія на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24.02.2016 р. Період роботи ОСОБА_3 з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. не був зарахований до пільгового стажу, оскільки посада на якій позивач працював лише з 01.01.1992 р. внесена до Списку № 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. Період роботи позивача з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. також не був зарахований до пільгового стажу за Списком № 1 у зв'язку із перервою між діями на підприємстві наказів про результати атестації робочих місць. В уточнюючій довідці від 02.02.2016 р. № 110 підприємство посилається на наказ про результати атестації робочих місць за № 73 від 25.05.1995 р., а наступна атестація була проведена 06.04.2001 р. на підставі наказу № 160, тобто після спливу більш ніж 5 років. Враховуючи викладене, представник відповідача просила суд відмовити ОСОБА_3 у задоволені заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 24.02.2016 р. ОСОБА_3 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За даними уточнюючої довідки № 110 від 02.02.2016 р., виданої ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» в пільговий стаж за Списком № 1, який складає 23 роки 1 місяць 21 день, позивачеві були зараховані наступні періоди з 01.01.1992 р. по 25.05.2000 р. та з 06.04.2001 р. по 31.12.2015 р. (а.с. 12).

Період роботи з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. не був зарахований відповідачем ОСОБА_3 до пільгового стажу за Списком № 1 у зв'язку із тим, що посада, на якій працював позивач, внесена до Списку № 1 лише з 01.01.1992 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. Відповідач також зазначив, що зарахування стажу роботи до 01.01.1992 р. позивачеві можливо лише за Списком № 2 відповідно до постанови ради міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах».

Період роботи з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. не був зарахований відповідачем ОСОБА_3 до пільгового стажу за Списком № 1 через те, що атестація робочого місця була проведена з порушенням п'ятирічного строку.

З приводу неврахування вказаних вище періодів роботи, позивачеві УПФУ надано відповідь № 27/Н-8 від 11.03.2016 р. (а.с. 11).

Суд не погоджується з такою позицією пенсійного органу, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 21-307а14 від 16 вересня 2014 р.

Під час розгляду справи встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві проводилася згідно з наказами № 73 від 25.05.1995 року та № 160 від 06.04.2001 року, № 151 від 20.03.2006 р. та № 131 від 17.03.2011 року.

З довідки ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії вбачається, що позивач працював повний робочий день на вказаному підприємстві з 25.12.1986 р. по 31.01.2016 р. електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання (а.с. 9).

Вказана посада віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, а відтак період його роботи з 26.05.2000 року по 05.04.2001 року має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної на підставі наказу від 25.05.1995 р.

Період роботи позивача з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. підлягає зарахуванню пенсійним органом до стажу пільгової роботи позивача, оскільки підтверджений як трудовою книжкою так і уточнюючою довідкою підприємства № 110 від 02.02.2016 р. та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Отже, оскільки до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, вказаний період роботи позивача підлягає зарахуванню до стажу пільгової роботи за Списком № 1.

За встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не обраховано ОСОБА_3 пільговий стаж роботи згідно зі ст. 13 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів роботи з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. та з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. на ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», чим порушенні законні права позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заявлені ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір 551,20 грн. (а.с. 1).

Клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України закріплено одну із засад судочинства, а саме ? рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь позивача, сплачений останнім при звернені до суду судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 86, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. та з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р.

Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 періоди роботи з 25.12.1986 р. по 31.12.1991 р. та з 26.05.2000 р. по 05.04.2001 р. відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із чим перерахувати розмір пенсії та провести її виплату з дня призначення - 24.02.2016 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Вступна та резолютивна частини виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені під час судового розгляду 05.04.2016 р. Повний текст постанови виготовлено 08.04.2015 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Л.Шалпегіна