Справа № 462/1457/16-а
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1457/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2016 року звернувся в суд з позовом до Управління патрульної служби поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №721265 від 13.03.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП, згідно якої його оштрафовано на 425 грн. за зупинку транспортного засобу на пішохідному переході та не пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що мало місце близько 22.00 год. 13.03.2016 р. на головному залізничному вокзалі м.Львова. Позивач посилається на те, що він, керуючи автомобілем „Мерседес бенц" д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку за пішохідним переходом, де до нього підійшов інспектор патрульної поліції і попросив надати ряд документів, в тому числі і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На його вимогу він надав посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, при цьому повідомив інспектору, що він нещодавно повернувся із зони бойових дій та є учасником бойових дій, чому не має полісу. Вважає, що Правил дорожнього руху України він не порушував, а інспектором патрульної служби вказана постанова винесена безпідставно, а тому така є не правомірною.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та зазначив, що він дійсно близько 22.00 год. 13.03.2016 р. біля головного залізничного вокзалу на пл.Двірцевій у м.Львові здійснив зупинку транспортного засобу за пішохідним переходом в дозволеному місці та не пред'явив інспектору патрульної поліції полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому пояснив, що є учасником бойових дій, на що інспектор відповів, що він також є учасником бойових дій і навіть не запропонував йому пред'явити відповідне посвідчення та виніс постановупро притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП.Вважає, що вказана постанова винесена безпідставно і є не правомірною, а тому просить таку скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав письмове заперечення проти позову, в якому просить розглядати справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно п.15.9 „г" ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п. 2.1. п.п ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджувальні документи (посвідчення).

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП України порушення водіями правил зупинки ..., - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.03.2016р. інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції Старцуном Д.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №721265, згідно якої ОСОБА_1 о 21.50 год. 13.03.2016р. на пл.Двірцевій, 1 у м.Львові здійснив зупинку автомобілем „Мерседес бенц" д.н. НОМЕР_1 на пішохідному переході та не пред'явив полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.5/.

З посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 11.09.2015р. ГУМВС України у Київській області, вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Згідно ст.13 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм

транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

В своїх запереченнях на позов представник відповідача покликається на те, що ОСОБА_1 о 21.50 год. 13.03.2016р. на площі Двірцевій, 1 у м.Львові здійснив запинку автомобілем ближче 10 м від пішохідного переходу та не пред'явив інспектору полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чи посвідчення учасника бойових дій, а тому останній не міг знати, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій та відповідно звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Крім того, до заперечень долучено фотознімки, з яких неможливо ідентифікувати автомобіль „Мерседес бенц" д.н. НОМЕР_1 та його місце розташування на проїзній частині дороги.

Разом з тим, із пояснень позивача вбачається, що він близько 22.00 год. 13.03.2016 р., керуючи автомобілем „Мерседес бенц" д.н. НОМЕР_1 біля головного залізничного вокзалу на пл.Двірцевій у м.Львові здійснив зупинку транспортного засобу за пішохідним переходом в дозволеному місці та не пред'явив інспектору патрульної поліції полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши, що є учасником бойових дій, у відповідь на що інспектор відповів, що він також є учасником бойових дій і навіть не запропонував йому пред'явити відповідне посвідчення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 13.03.2016 р. на пл.Двірцевій,1 у м.Львові здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №721265 від 13.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст. 7, 9 , 122, 126, 245-247, 251, 256, 280 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №721265 від 13.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП скасувати, а адміністративне провадження по цьому факту щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстранції через суд першої інстранції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня оголошення постанови суду.

Суддя: