Справа № 727/9672/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/9672/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

05 квітня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Лиса С.Д.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 січня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника позивача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 23 вересня 2011 року призначено пенсію державного службовця відповідно до Законів України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», від 05 листопада 1991 року №1788 ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в розмірі із розрахунку 86% від сум заробітної плати на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Шевченківського районного суду від 06 травня 2014 року по справі №727/2444/14-а частково задоволені позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до управління Пенсійного воду України в м.Чернівці, а саме: зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях здійснити перерахунок пенсії, як державному службовцю з моменту її призначення на виконання вимог ст..37 ЗУ «Про державну службу», ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», додатково включивши до заробітку для обчислення пенсії суми: грошову винагороду за сумлінну безперервну працю - квітень 2010 р. в сумі 3547,72 грн., одноразову премію - серпень 2010 в сумі 2193,00, матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань - вересень 2010р. в сумі 3606,69 грн., одноразову премію 08 березня 2011 р. в сумі 5753,26 грн., одноразову премію - вересень 2011 р. в сумі 481,92 грн., індексацію. Зобов'язано управління Пенсійного воду України в м.Чернівці здійснити виплату позивачу суми пенсійних виплат: за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року та січень, лютий 2014 року, які не були сплачені у зв'язку з неврахуванням грошової винагороди за сумлінну безперервну працю, одноразову премію, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії, індексації до заробітку для обчислення премії.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2014 року по справі №727/2444/14-а апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.05.2014 року без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 03.12.2014 р. касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях задоволено частково, визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях у перерахунку пенсії позивачу, зобов'язано розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.02.2014 року про перерахунок пенсії і прийняти рішення з урахуванням, що грошова винагорода за сумлінну працю, одноразові премії, які виплачувалися у серпні, березні та вересні 2011 року, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, виплачена у вересні 2010 року, включаються до заробітної плати для обчислення пенсії.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2015 року було ухвалено додаткове судове рішення, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях при розгляді заяви про перерахунок пенсії та прийнятті рішення, що індексація, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відноситься до складових заробітної плати, з розміру якого обчислюється пенсія.

На виконання вказаних рішень суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії із врахуванням тих складових заробітної плати, у розмірі 80% суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки Чернівецького міського центру зайнятості від 29.01.2014 року №25-13/419, що підтверджується розпорядженням від 17.06.2015 року №198893 (а.с.22).

20 листопада 2015 року позивач звернулася до відповідача з вимогою здійснити перерахунок пенсії, а саме: включити 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за серпень 2010 року, 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за березень 2011 року, 3991,26 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за березень 2011 року до складової заробітної плати, що включається до заробітку для обчислення пенсії та з них сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, єдиний соціальний внесок. (а.с.9).

Крім того, позивач просила застосувати 86% від суми заробітної плати до попереднього та наступного перерахунку пенсії, так як пенсія їй була призначена в вересні 2011 року з розрахунку 86% від заробітної плати державного службовця та виплачувалася з таким відсотком до липня 2015 року.

Листом відповідача №241/М-11 від 23 листопада 2015 року позивачці було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Позивач не погодилась із вказаною відмовою та звернулась до суду із позовом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці здійснити перерахунок її пенсії включивши до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення за серпень 2010 року та за березень 2011 року, 3991,26 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за березень 2011 року. Крім того, позивач просила повернути застосувати значення 86% від суми її заробітної плати для призначення та перерахунку пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення при обчисленні пенсії є безпідставними, так як вони мають нерегулярний характер, а тому не можуть зарахуватися до складу заробітної плати, визначеної ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» та враховуватися до середнього заробітку при розрахунку пенсії. Індексація заробітної плати є компенсаційними виплатами та не зазначені в переліку складових заробітної плати державного службовця. (ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу). Крім того, суд першої інстанції вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із вимогою про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з моменту її призначення.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ст.37-1 Закону №3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким, чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII, з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто ст.37 Закону №3723-XII в редакції до внесення змін Законами N 3668-VI та № 1166-VII.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року у справі № 21-3а14.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З наданої позивачем довідки №32-13/3608 від 24.12.2015 року вбачається, що на всі виплати включені в довідку тому числі: матеріальну допомогу на оздоровлення за серпень 2010 року та за березень 2011 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за березень 2011 року, нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний включити в перерахунок пенсії позивача заробітну плату, з врахуванням всіх видів оплати праці які позивач отримувала перед виходом на пенсію і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів також вважає помилковим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На думку суду першої інстанції позивач дізналась про порушення своїх прав 04.03.2014р., в той час як звернулась до суду 17.12.2015р, тобто з пропуском строку, встановленого ст.99 КАС України.

Встановлено, що 04.03.2014р. позивач отримав лист відповідача №20/М-11 від 24.02.2014р., який був предметом дослідження по справі №727/2444/14-а. Як зазначалось вище в рамках справи №727/2444/14-а досліджувались дії та рішення відповідача щодо невключення до заробітку позивача для обчислення пенсії окремих сум виплат, які є відмінними від сум заробітку позивача про включення яких до заробітку з якого обчислюється пенсія подано позов по даній справі. Крім того, на підставі рішень по справі №727/2444/14-а відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у розмірі 80% суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а в даному позові позивач просить провести перерахунок пенсії у розмірі 86% суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Оскаржувана в рамках даної справи відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача викладена в листі відповідача №241/М-11 від 23 листопада 2015 року. Тобто саме після отриманням саме даного листа позивач дізналася про порушення своїх прав. Таким чином, позов подано в межах строків встановлених ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на заявлені позовні вимоги та обставини справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 17.06.2015 року, включивши до заробітку для обчислення пенсії 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за серпень 2010 року, 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за березень 2011 року, 3991,26 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за березень 2011 року, в розмірі 86% від суми її заробітної плати на момент призначення пенсії.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, так як прийняте з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 17.06.2015 року, включивши до заробітку для обчислення пенсії 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за серпень 2010 року, 1462,00 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за березень 2011 року, 3991,26 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за березень 2011 року, в розмірі 86% від суми її заробітної плати на момент призначення пенсії.

В решті позову відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 511,56 грн.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 квітня 2016 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.