Справа № 808/722/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року 11:10Справа № 808/722/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікова Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова О.А.

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) до в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова О.А. (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову №024859 від 29.12.2015 про застосування адміністративно-господарських санкцій в сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не обґрунтовано прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу, оскільки позивач не порушував вимог чинного законодавства, а автомобілем марки Mercedes 313, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, 02.12.2015 керував його двоюрідний брат ОСОБА_3, який віз своїх родичів, а не користувався їм з комерційною метою. Зазначає, що оскільки позивач є лише власником транспортного засобу, та не є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідачем неправомірно прийнято оскаржувану постанову відносно позивача. Крім того, позивач не мав змоги скористатись своїм правом на захист, оскільки запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства, яке відбулось 29.12.2015, отримав тільки 11.01.2016.

Ухвалою суду від 29 лютого 2016 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 15 березня 2016 року. Провадження у справі зупинялось до 06 квітня 2016 року.

В судове засідання позивач не з'явився, проте в уточненій позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, заперечення проти позову не подав, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштової кореспонденції. Ухвала про зупинення провадження у справі та судова повістка отримані представником відповідача за довіреністю - 21 березня 2016 року.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 02 грудня 2015 року старшими державними інспекторами відділу лінійного контролю Управління Укртрансінспекції у Херсонській області Каніним С.В. та Чорпитою Д.В., на підставі завдання на перевірку від 30 листопада 2015 року №002937, проведено перевірку транспортного засобу Mercedes 313, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності позивачу, за результатами якої складено акт №033942 від 02.12.2015.

За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем Закону, а саме надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів передбачених ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: договору із замовником транспортних послуг; документу, який засвідчує оплату вказаних послуг та полісу обов'язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті.

З вказаного акту судом встановлено, що водієм транспортного засобу Mercedes 313, державний номерний знак НОМЕР_1 був ОСОБА_3, який письмових пояснень не надавав, акт не підписував.

29 грудня 2015 року в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталовим О.А. прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №024859, якою позивача зобов'язано на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» сплатити штраф в розмірі 1700,00 грн.

Позивач, не погодившись з постановою про застосування штрафу, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Указом Президента України від 06.04.2011 №387/2011 затверджено положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт». Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується. Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.15 Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Згідно п.26 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи судом встановлено, що 29.12.2015 відповідачем була розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами вказаного розгляду прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 Проте, позивач був неналежним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства ним було отримано тільки 11.01.2016, що підтверджується довідкою начальника відділення поштового зв'язку, яка долучена до матеріалів справи.

Отже, неналежне та несвоєчасне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, позбавило ОСОБА_1 можливості надавати пояснення та заперечення під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також, в матеріалах справи міститься заява водія транспортного засобу Mercedes 313, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, який стверджує, що 02.12.2015 він користувався зазначеним автомобілем у власних цілях та цілях своєї родини.

Позивач стверджує, що у 2014 році він займався послугами з перевезення пасажирів і був автомобільним перевізником, але рішенням ліцензійної комісії Укртрансінспекції від 18.02.2014 №101 ліцензію НОМЕР_2 для здійснення внутрішніх перевезень автобусами було анульовано, тому він послугами перевезення не займається і використовує мікроавтобус тільки в особистих справах.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.4 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Ухвалами суду від 29 лютого 2016 року та 15 березня 2016 року суд зобов'язував відповідача надати всі документи та відомості, які значення для вирішення справи по суті.

Однак відповідачем не надано жодного доказу того, що саме позивач 02 грудня 2015 року надавав послуги з перевезень пасажирів або вантажів (пояснення пасажирів, водія, тощо) за допомогою автомобіля Mercedes 313, державний номерний знак НОМЕР_1.

З урахуванням зазначеного, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність порушення, та якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач. Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не є беззаперечним доказом вчинення порушення, оскільки позивач не згоден з викладеними у ньому обставинами та заперечує їх. В той час, відповідачем не надано жодного документального доказу на підтвердження викладених в ньому обставин.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних постанов про застосування адміністративно - господарських штрафів відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення. Правомірність оскаржуваного рішення відповідачем не доведена.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова О.А. про застосування адміністративно - господарського штрафу від 29.12.2015 №024859.

Судові витрати в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова