Справа № 826/6717/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 квітня 2016 року № 826/6717/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Обеременка Романа Анатолійовича про зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся Державний будівельний комбінат Управління справами Верховної Ради України (далі по тексту також - позивач) з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі також - відповідач1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Обеременка Романа Анатолійовича (надалі також - відповідач2), в якому просив:

- зобов'язати відповідача включити письмову вимогу ДБК УС ВР України в реєстр вимог кредиторів до ПАТ «Європейський газовий банк».

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що його всупереч приписів закону не включено до переліку акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Європейський газовий банк», що зумовило звернення позивача до суду.

Відповідачі проти задоволення позову заперечував з огляду на його необґрунтованість та безпідставність, та зазначали, що позивач пропустив встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк для подання вимоги кредитора, в зв'язку з чим вимога позивача до ПАТ «Європейський газовий банк» вважається погашеною.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що на підставі договору банківського рахунку №8642, укладеного 18 серпня 2011 року між Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України та Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк», в Центральному відділенні відповідача було відкрито для обслуговування поточний рахунок № 42.

В липні 2014 року позивач звернувся до відповідача за отриманням коштів, які надійшли на рахунок № 42.

В подальшому, 24.12.2014 позивач звернувся з листом №700/14 про визнання Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України кредитором.

За результатами розгляду даного листа, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Обеременком Романом Анатолійовичем, листом вих. 513 - 6.1 -20 від 24.03.2015 позивача повідомлено проте, що оскільки строк пред'явлення кредиторами ПАТ «Європейський газовий банк» закінчився, кредиторська вимога Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю таких доводів відповідача, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 № 424 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА - «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.07.2014 № 57 з 17.07.2014 в ПАТ «Європейський газовий банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці.

Рішенням виконавчої дирекції від 13.10. 2014 №111 було продовжено строк тимчасової адміністрації до 17.11.2014 «Про початок процедури ліквідації та виведення банку з ринку».

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду.

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регулюється порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

У відповідності до ч. 5 ст. 45, ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредитори банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, мають право заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку.

Будь-які вимоги кредиторів, що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Також, пунктом 4.23. Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 та частиною 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно до частини 6 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відомості про початок процедури ліквідації ПАТ «Єврогазбанк» та призначення Уповноваженої особи Фонду на його ліквідацію були опубліковані в газеті «Голос України» - 22.11.2014року.

Таким чином, термін пред'явлення вимог кредиторів сплинув 22.12.2014 року, а оскільки позивачем заяву про визнання кредитором подано 24.12.2014 року, тобто з пропуском встановленого строку для пред'явлення відповідних вимог, в силу приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредиторська вимога Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України вважається погашеною.

Разом з тим, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що оскільки він не є фізичною особою, на нього не розповсюджуються приписи Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд відхиляє такі доводи позивача, з огляду про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Як встановлено п. 5 - 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитором є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на вищевикладене, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором ПАТ «Європейський газовий банк» за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами на якого поширюється обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що у свою чергу свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур