Справа № 242/2902/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Київ К/800/8378/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року

у справі № 242/2902/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області,

третя особа: Державне підприємство «Селидіввугілля»,

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати неправомірним рішення Управління від 18 серпня 2014 року № 1105 про відмову в призначені йому пенсії;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11 серпня 2014 року № 2125 про визначення пенсії позивача на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку;

- зобов'язати Управління зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період навчання в ПТУ № 41 з 01 вересня 1976 року по 09 червня 1980 року;

- зобов'язати Управління зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період служби в лавах ОСОБА_3 армії з 18 жовтня 1980 року по 15 жовтня 1982 року.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2014 року позов задоволено частково, визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача, зобов'язано його вчинити певні дії.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що позивач має всі умови для призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку. Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосування норми ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не норми Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби».

В запереченнях, що надійшли на адресу суду, відповідач вважає касаційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Крім того, Державним підприємством «Селидіввугілля» подано заяву про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 242/2902/14-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КАС України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, у будь-який час до закінчення касаційного розгляду мають право приєднатися до касаційної скарги, підтримавши її вимоги.

Розглянувши заяву про приєднання до касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає за можливе її задовольнити та приєднати заяву Державного підприємства «Селидіввугілля» до вказаної касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку.

18 серпня 2014 року Управлінням прийнято Рішення № 1105 «Про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії», яким відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю 7 років пільгової роботи.

Відповідно до вказаного рішення Управління, позивачу не зараховано до пільгового стажу роботи весь період служби в лавах ОСОБА_3 з 18 жовтня 1980 року по 15 жовтня 1982 року, а також зараховано до пільгового стаж роботи позивача - 01 рік 11 місяців 14 днів за період навчання в ПТУ № 41 з 01 вересня 1976 року по 09 червня 1980 року.

Спірне рішення Управління мотивоване тим, що ОСОБА_2 з 01 вересня 1976 року по 09 червня 1980 року вчився за спеціальністю, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та до призову на військову службу з 12 червня 1980 року по 06 жовтня 1980 року працював підземним машиністом електровозу, але після служби не працював на пільгових умовах, тому період проходження військової служби не зараховано до пільгового стажу, а період навчання за спеціальністю зараховано до пільгового стажу пропорційно наявному пільговому стажу, тобто якщо є одночасно періоди навчання, виборна робота та період проходження військової служби, то сумарно ці періоди не повинні перевищувати наявний стаж роботи на пільгових умовах.

Відповідно до протоколу № 2125 від 18 серпня 2014 року ОСОБА_2 не має право на пенсію у зв'язку з недостатністю пільгового стажу.

Відповідно до Розрахунку стажу на час звернення до Управління із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача склав 36 років 07 місяців 08 днів, з яких 1 рік 11 місяців 14 днів є пільговим стажем. До пільгового стажу зараховані періоди роботи позивача на шахті «Україна»: з 10 вересня 1979 року по 15 травня 1980 року в якості учня підземного машиніста електровозу дільниці всередині-шахтного транспорту (00 років 08 місяців 06 днів); з 12 червня 1980 року по 06 жовтня 1980 року в якості підземного машиніста електровозу дільниці всередині-шахтного транспорту (00 років 03 місяці 25 днів); з 27 серпня 2013 року по 11 серпня 2014 року в якості учня машиніста підземних установок на дільниці стаціонарного обладнання (00 років 11 місяців 13 днів).

Позивач, вважаючи відмову Управління призначити йому пенсію зі зниженням пенсійного віку незаконною, звернувся до суду з даним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період навчання у ПТУ № 41 та період служби позивача у лавах ОСОБА_3 армії має бути зарахованим до пільгового стажу позивача пропорційно наявному в нього пільгового стажу, на підставі положень розділу VII Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджених Постановою Совміна СРСР від 03 серпня 1972 року № 590.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з законності дій Управління, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», яким врегульовано порядок обрахунку пільгового стажу для призначення пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Умовами призначення пенсії за віком для чоловіків є досягнення ними 60 років при стажі роботи не менше 25 років (ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Ч. 2 ст. 14 вказаного закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби», який набрав чинності 01 січня 2006 року, внесено зміни до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про загальний військовий обов'язок і військову службу».

Відповідно до вказаних змін час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Зі змісту наведеної норми слідує висновок, відповідно до якого час навчання особи в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, разом не можуть перевищувати вже наявного стажу роботи в такої особи, який дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Крім того, п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» передбачено, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають право на обчислення стажу з урахуванням положень цього Закону та відповідно на перерахунок пенсії.

З урахуванням тієї обставини, що позивач мав 1 рік 11 місяців та 14 днів пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, такий самий пільговий стаж підлягає зарахуванню йому, як особі, що навчалась в професійно-технічному навчальному закладі.

За таких обставин, Управління правомірно відмовило позивачу в зарахуванні до пільгового стажу службу в армії та весь період навчання в професійно-технічному навчальному закладі, відтак законно прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв'язку з відсутністю необхідного стажу пільгової роботи, про що вірно вказано судом апеляційної інстанції.

Доводи позивача, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 100 Закону України «Пенсійне забезпечення» обґрунтовано спростовано судом апеляційної інстанції.

Так, за змістом ст. 100 Закону України «Пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

- особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Вказана норма закону встановлює умови щодо віку та стажу осіб, які мають право на призначення пенсії на пільгових умовах, проте не регулює питання їх обрахування. Натомість питання обрахування стажу позивача в даних спірних правовідносинах врегульовано, зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи, тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: