Справа № 1020/290/12
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2012-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1020/290/12
Справа № 2-а-36/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2012 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Шумко В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2012 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 07.05.2010 року позов було задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.07.2010 року вказане рішення залишено без змін. Вказаним рішенням визнано дії Управління неправомірними, зобов'язано Управлітння нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , визначеного ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період часу з 01 березня 2007 року. Зобов'язано УПФУ в Кагарлицькому районі Київської області, починаючи з 1 січня 2007 року провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_2, визначити розмір та виплатити заборгованість , яка утворилась внаслідок неправильного обчислення , а також проводити щомісячно виплату державної пенсії згідно ч.4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідолк неправильного обчисленя, а також проводити щомісячно виплату додаткової пенсії за віком з встановленої ЗУ Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та Законами України Про державний бюджет України на 2009 рік, Про Державний бюджет України на 2010 рік мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент виплати.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.02.2012 року було задоволено касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області. Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 07.05.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13.07.2010 року скасовано та направлено справу на новий судових розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 02.04.2012 року було відкрито скорочене провадження щодо зобов'язання УПФУ в Кагарлицькому районі проведення перерахунку пенсії та стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни.

Відповідач в установлений строк письмових заперечень не надав.

Згідно ст. 183-2 КАС України справа розглянута суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, являється інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має відповідне посвідчення 1 категорії і перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Кагарлицькому районі, одержує державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, але в розмірі значно меншому, ніж це передбачено ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, позивач являється дитиною війни та перебуває на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі та отримує, передбачену ЗУ Про соціальний захист дітей війни соціальну надбавку, але у розмірі, що значно менший 30 % мінімальної пенсії за віком.

Отже, що стосується зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області проведення та виплати позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни, починаючи з 01 березня 2007 року, то суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги слід задовольнити частково, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Відповідно до п.12 ст. 71 ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік дію статті 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни було зупинено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень окремих статей ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік, визнано таким, що не відповідає Конституції України положеня п. 12 ст. 71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено дію статті 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення для судів, є обов'язковим до виконання на всій території України .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, нарахування виплат за 2007 рік повинно бути проведено з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09.07.2007 року.

Що стосується 2008 року, то період нарахування виплат за цей рік має обчислюватись також з 22.05.2008 року, тобто з дня ухвалення Конституційним Судоом України рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

У 2009-2010 роках стяття 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни була чинною та жодні нормативно-правові акти, обмежуючі права осіб щодо нарахування соціальної допомоги дітям війни прийняті не були.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 01 січня 2007 року провести перерахунок державної та додаткової пенсії позивачу, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильнго обчислення, а також проводити щомісячно виплату державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то суд враховує нижчезазначене.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно ст. 28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської кататсрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю; особам, віднесеним до категорії 1, пререрахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу державної та додаткової пенсії в розмірі, значно меншому, ніж встановлено ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є неправомірними.

Що стосується позовної давності, то відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду, а саме: з 17.03.2010 року діяв ЗУ Про внесення змін до деяких зконодавчих акті від 18.02.2010 року № 1691-VI, відповідно до якого було внесено зміни до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, то, оскільки позивач звертався до суду в порядку цивільного судочинства, то й строк позовної давності слід застосовувати відповідно до ст. 257 ЦК України три роки.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача проводити нарахуванна та виплату пенсії в подальшому, та доплати до пенсії як дитині війни, то суд враховує, що загальне поняття пенсії визначено в статті 1 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, відповідно до якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Суд приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Отже, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Відповідно, позивач має право на отримання вказаних видів пенсії у розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, враховуючи відповідні рішення Конституційного Суду України, починаючи з 12 квітня 2007 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. п. 10, 18 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 58, 92 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, Законом України від 28.02.1991 року "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. ст. 8, 9, 10, 11, 12 ,18, 21, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2 КАС України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії, яка передбачена ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому у Законі України Про Державний бюджет України на відповідний рік, - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та їх щомісячну виплату ОСОБА_1, починаючи з 12.04.2007 року, при цьому:

згідно зі ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір державної пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, повинен становити не нижче 8 мінімальних пенсій за віком;

розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановленої ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, повинен становити 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

згідно з ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищуються розміри державної та додаткової пенсій, визначені відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни, щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за періоди: з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та продовжити відповідні виплати, починаючи з 01.01.2009 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя