Справа № 820/270/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 березня 2016 р. № 820/270/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсель" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсель», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Харківській області, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 19.01.2016р. №, №, № .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акту перевірки є неправомірними, твердження про порушення Позивачем вимог чинного податкового законодавства суб'єктивними, не підтвердженими необхідними доказами та нормами чинного законодавства України, а податкові повідомлення-рішення винесені з порушеннями чинного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що видом діяльності ТОВ «Корсель» (Код ЄДРПОУ - 35587016) є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), який включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, оренду вантажних автомобілів з водієм, вантажні перевезення транспортними засобами з використанням людської або тваринної силою. Тож використання придбаних транспортних засобів, що до яких виникли питання, є основою господарської діяльності підприємства.

Головним управлінням ДФС України у Харківській області на підставі направлень від 10.12.2015 року №3181, №3182, №3183, №3184, №3185, №3186 та відповідно до плану графіку проведення планових виїзних документальних перевірок суб'єктів господарювання, проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Корсель» податковий номер 35587016 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт №66/20-40-22-02-07/35587016 від 30.12.2015 року відповідно до висновків якого контролюючим органом були встановлені наступні порушення: 1. п.п.138.10.3. п.138.10 ст.138, п.п.139.1.1 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, п.7, п.8, п.9. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 р. N181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. за N 487/4708), п.19. П(С)БО 16 Витрати" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248), ТОВ «Корсель» завищено суму витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування на загальну суму 946839 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток що підлягає сплаті на загальну суму 174467 грн., в т.ч.:

· за 2013 рік - 76675 грн.;

· за 2014 рік - 97792 грн.

2. Відповідно до п.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцiй за порушення норм регулювання обiгу готiвки" №436/95-ВР вiд 12.06.1995 застосовуються фінансові санкції.

За порушення вимог п.п. 2.11 п.2 Положення № 637 застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу:

- за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який підтверджував би сплату покупцем готівкових коштів - у розмірі сплачених коштів, а саме у розмірі 20308,0 грн.

3. п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №№2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого було занижено податок з доходів фізичних осіб у сумі 3046,20 грн. за 2013-2014 роки.

4. п.п.1.2 п.1, п.п.3.3 п.3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" зі змінами та доповненнями, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 р. №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011р. за N46/18784, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме невключення до зазначених розрахунків сум нарахованих (виплачених) грошових коштів, виплачених підзвітним особам, не підтверджених платіжним документом.

Не погоджуючись з висновками вказаними в акті від 30.12.2015р. № 66/20-40-22-02-07/35587016 ТОВ «Корсель» до ГУ ДФС у Харківській області за вих.№06/01/2016 від 06.01.2016р. направлено заперечення з питань дотримання вимог податкового законодавства на що отримано листа б/н «Про розгляд заперечення на акт».

На підставі висновків акту перевірки від 30.12.2015р. № 66/20-40-22-02-07/35587016, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 19.01.2016р. №, №, № .

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у перевіряємому періоді ТОВ "Корсель" використовує у своїй діяльності транспортні засоби на умовах фінансової оренди, відповідно до Договорів фінансового лізингу, укладених з ТОВ «Український Лізинговий Фонд» (податковий номер 37859096, податкова адреса: 4205 м.Київ, пр-т Оболонський, буд. 35 -А, оф. 301).

Так відповідно до договору фінансового лізингу від 03.06.2013 року №1336/06/13-В, Автомобіль RENAULT MAGNUM 440.19 т.; Строк лізингу - 60 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі; Загальна вартість, включаючи ПДВ - 890000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 148333,33 грн.; Лізингові платежі, Загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього Договору - 1291206,54 грн., може змінюватися відповідно до Загальних умов договору фінансового лізингу; Порядок проведення оплат - У відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Загальних умов; Сплата лізингових платежів - В гривні з коригуванням курсу валют відповідно до п.2.6 Загальних умов договору фінансового лізингу; Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до Договору фінансового лізингу від 03.06.2013 року №1337/06/13-В, Напівпричіп SCHMITZ SPR 24/L - 13.62 Е В; Строк лізингу - 60 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі; Загальна вартість, включаючи ПДВ - 323000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 53833,33 грн.; Лізингові платежі, Загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього Договору - 468522,90 грн., може змінюватися відповідно до Загальних умов договору фінансового лізингу; Порядок проведення оплат - У відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Загальних умов; Сплата лізингових платежів - В гривні з коригуванням курсу валют відповідно до п.2.6 Загальних умов договору фінансового лізингу; Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до Договору фінансового лізингу від 05.11.2013 року №2169/11/13-В, Автомобіль RENAULT 430.19 Т; Строк лізингу - 48 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі; Загальна вартість, включаючи ПДВ - 834623,40 грн., в т.ч. ПДВ - 139103,90 грн.; Лізингові платежі, Загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього Договору - 1172265,93 грн., може змінюватися відповідно до Загальних умов договору фінансового лізингу; Порядок проведення оплат - У відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Загальних умов; Сплата лізингових платежів - В гривні з коригуванням курсу валют відповідно до п.2.6 Загальних умов договору; Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором;

Відповідно до Договору фінансового лізингу від 06.08.2014 року №3067-01/08/14-В, Автомобіль VOLVO FH 540; Строк лізингу - 48 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі; Загальна вартість, включаючи ПДВ - 1890735,0 грн., в т.ч. ПДВ - 315122,50 грн.; Лізингові платежі, Загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього Договору - 2578749,57 грн., може змінюватися відповідно до умов договору фінансового лізингу; Порядок проведення оплат - У відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Загальних умов; Сплата лізингових платежів - В гривні з коригуванням курсу валют з прив'язкою до доларів США відповідно до п.2.6. договору фінансового лізингу; Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором;

Відповідно до Договору фінансового лізингу від 06.08.2014 року №3067-02/08/14-В, Причіп Schmitz Cargobull FERROPLAST; Строк лізингу - 48 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі; Загальна вартість, включаючи ПДВ - 1048774,28 грн., в т.ч. ПДВ - 174795,71 грн.; Лізингові платежі, Загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього Договору - 1424132,33 ( грн., може змінюватися відповідно до умов договору фінансового лізингу; Порядок проведення оплат - У відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток №1 до договору та ст. 2 Загальних умов; Сплата лізингових платежів - В гривні з коригуванням курсу валют з прив'язкою до доларів США відповідно до п.2.6. договору фінансового лізингу; Термін дії договору - до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором.

Виконання умов за вищезазначеними договорами підтверджується наданими до суду представником позивача актом прийому передачі.

Факт передачі транспортних засобів підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами та скраплені печатками.

Право на віднесення сум до податкового кредиту підтверджено наявними у справі податковими накладними, виписаними Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» на адресу позивача.

Оплата за договорами підтверджується платіжними дорученнями.

Згідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, ТОВ "Корсель" не є власником вищезазначених транспортних засобів, що є особливістю договорів фінансового лізінгу.

Відповідно до п.п.14.1.97. п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, визначено: «лізингова (орендна) операція - господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень.

Лізингові операції поділяються на: ….б) фінансовий лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов'язаних з правом користування та володіння об'єктом лізингу.

Лізинг (оренда) вважається фінансовим, якщо лізинговий (орендний) договір містить одну з таких умов:

об'єкт лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менш як 75 відсотків його первісної вартості, а орендар зобов'язаний на підставі лізингового договору та протягом строку його дії придбати об'єкт лізингу з наступним переходом права власності від орендодавця до орендаря за ціною, визначеною у такому лізинговому договорі;

балансова (залишкова) вартість об'єкта лізингу на момент закінчення дії лізингового договору, передбаченого таким договором, становить не більш як 25 відсотків первісної вартості ціни такого об'єкта лізингу, що діє на початок строку дії лізингового договору;

сума лізингових (орендних) платежів з початку строку оренди дорівнює первісній вартості об'єкта лізингу або перевищує її;

майно, що передається у фінансовий лізинг, виготовлене за замовленням лізингоотримувача (орендаря) та після закінчення дії лізингового договору не може бути використаним іншими особами, крім лізингоотримувача (орендаря), виходячи з його технологічних та якісних характеристик.

Під терміном "строк фінансового лізингу" слід розуміти передбачений лізинговим договором строк, який розпочинається з дати передання ризиків, пов'язаних із зберіганням або використанням майна, чи права на отримання будь-яких вигод чи винагород, пов'язаних з його використанням, або будь-яких інших прав, що слідують з прав на володіння, користування або розпоряджання таким майном, лізингоотримувачу (орендарю) та закінчується строком закінчення дії лізингового договору, включаючи будь-який період, протягом якого лізингоотримувач має право прийняти одноосібне рішення про продовження строку лізингу згідно з умовами договору.»

Під час розгляду справи судом встановлено, що транспортні засоби, не є власністю підприємства, а отримані у платне користування на умовах фінансової оренди (лізингу), відповідно до Договорів фінансового лізингу від 03.06.2013 року №1336/06/13-В, від 03.06.2013 року №1337/06/13-В, від 05.11.2013 року №2169/11/13-В, від 06.08.2014 року №3067-01/08/14-В, від 06.08.2014 року №3067-02/08/14-В.

При цьому слід врахувати, що 2012-2014 р.р. розрахунок податку на прибуток здійснювався виключно згідно ПКУ та відповідно до пп. 146.17.1 п. 146.17 передача основних засобів у фінансовий лізинг (оренду) прирівнювалася до продажу основних засобів з подальшим їх включенням до відповідних груп за для амортизації.

Отже, отримання основних засобів у фінансовий лізинг (оренду) з подальшим їх включенням до відповідних груп прирівнюється до операцій придбання основних засобів.

Дана позиція викладена у Листі Державної податкової служби України "Щодо оподаткування операцій фінансового лізингу" від 11.02.2013 р. № 96/2/22-3210.

Відповідно до пп.153.7 п.153 Податкового кодексу України, оподаткування операцій лізингу (оренди), концесії здійснюється в такому порядку, передача майна у фінансовий лізинг (оренду) для цілей оподаткування прирівнюється до його продажу в момент такої передачі. При цьому орендодавець збільшує доходи, а в разі передачі у фінансовий лізинг майна, що на момент такої передачі перебувало у складі основних засобів орендодавця, - прирівнює до нуля балансову вартість відповідного об'єкта основних засобів згідно з правилами, визначеними статтею 146 цього Кодексу для їх продажу, а орендар включає вартість об'єкта фінансового лізингу (без урахування процентів, нарахованих або таких, що будуть нараховані, відповідно до договору) до складу основних засобів з метою амортизації, за наслідками податкового періоду, в якому відбувається така передача. При нарахуванні лізингового платежу орендодавець збільшує доходи, а орендар збільшує витрати на таку частину лізингового платежу, яка дорівнює сумі процентів або комісій, нарахованих на вартість об'єкта фінансового лізингу (без урахування частини лізингового платежу, що надається в рахунок компенсації частини вартості об'єкта фінансового лізингу), за наслідками податкового періоду, у якому здійснюється таке нарахування. »

Суд зазначає, що за для мети правильного податкового обліку при розрахунку податку на прибуток за результатами діяльності ТОВ «Корсель» протягом 2012-2014р.р. придбані транспортні засоби на умовах фінансової оренди, відповідно до Договорів фінансового лізингу від 03.06.2013 року №1336/06/13-В, від 03.06.2013 року №1337/06/13-В, від 05.11.2013 року №2169/11/13-В, від 06.08.2014 року №3067-01/08/14-В, від 06.08.2014 року №3067-02/08/14-В. правомірно було зараховано до складу основних засобів з метою подальшої амортизації, а подальша амортизація та врахування ії в розрахунку податку на прибуток відповідає нормам законів.

Згідно п.п. 138.10.3. п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона).

Відповідно до п.п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Щодо відображення вищевказаної господарської операції в бухгалтерському обліку ТОВ «Корсель» (( суд зазначає, що транспортні засоби, які не є власністю підприємства, а отримані у платне користування на умовах фінансової оренди, відповідно до Договорів фінансового лізингу від 03.06.2013 року №1336/06/13-В, від 03.06.2013 року №1337/06/13-В, від 05.11.2013 року №2169/11/13-В, від 06.08.2014 року №3067-01/08/14-В, від 06.08.2014 року №3067-02/08/14-В, зараховані на баланс підприємства, та обліковуються по рахунку бухгалтерського обліку 10 «Основні засоби».

У бухгалтерському обліку П (С) БО 14 «Оренда» оперує терміном «фінансова оренда», а не «фінансовий лізинг». Лізингоодержувач (орендар) відображає отримання об'єкту лізингу в обліку наступним чином (пункти 5, 6, 7 П (С) БО 14):

Орендар відображає в бухгалтерському обліку одержаний у фінансову оренду об'єкт одночасно як актив і зобов'язання за найменшою на початок строку оренди оцінкою: справедливою вартістю активу або теперішньою вартістю суми мінімальних орендних платежів.

Різниця між сумою мінімальних орендних платежів та вартістю об'єкта фінансової оренди, за якою він був відображений у бухгалтерському обліку орендаря на початку строку фінансової оренди, є фінансовими витратами орендаря і відображається у бухгалтерському обліку і звітності лише в сумі, що відноситься до звітного періоду. Розподіл фінансових витрат між звітними періодами протягом строку оренди здійснюється із застосуванням орендної ставки відсотка на залишок зобов'язань на початок звітного періоду.

Якщо в угоді про фінансову оренду не вказана орендна ставка відсотка, то для визначення теперішньої вартості суми мінімальних орендних платежів і розподілу фінансових витрат орендар застосовує ставку відсотка на можливі позики орендаря.

Приклади розрахунку фінансових витрат і розподілу їх між звітними періодами наведені в додатку 1 до Положення (стандарту) 14.

Затрати орендаря на поліпшення об'єкта фінансової оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються як капітальні інвестиції, що включаються до вартості об'єкта фінансової оренди.

Втрати від зменшення корисності об'єктів фінансової оренди визнаються орендарем у порядку, передбаченому Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за № 288/4509.

Амортизація об'єкта фінансової оренди нараховується орендарем протягом періоду очікуваного використання активу.

Періодом очікуваного використання об'єкта фінансової оренди є строк корисного використання (якщо угодою передбачено перехід права власності на актив до орендаря) або коротший з двох періодів - строк оренди або строк корисного використання об'єкта фінансової оренди (якщо переходу права власності на об'єкт фінансової оренди після закінчення строку оренди не передбачено).

Метод нарахування амортизації об'єкта фінансової оренди визначається орендарем відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" та 8 "Нематеріальні активи".».

Відповідно до п.7. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 р. N181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. за N 487/4708), визначено: «Амортизація об'єкта фінансової оренди нараховується орендарем протягом періоду очікуваного використання активу. Періодом очікуваного використання об'єкта фінансової оренди є строк корисного використання (якщо угодою передбачено перехід права власності на актив до орендаря) або коротший з двох періодів - строк оренди або строк корисного використання об'єкта фінансової оренди (якщо переходу права власності на об'єкт фінансової оренди після закінчення строку оренди не передбачено). Метод нарахування амортизації об'єкта фінансової оренди визначається орендарем відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" та 8 "Нематеріальні активи"»;

Згідно з п.8. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 р. N181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. за N 487/4708), визначено: «Об'єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, указаною в угоді про оренду. Затрати орендаря на поліпшення об'єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що приводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів»;

Як зазначено в п.9. П(С)БО 14 «Оренда» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 р. N181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. за N 487/4708), визначено: «Належна за користування об'єктом операційної оренди плата визнається витратами згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" на прямолінійній основі протягом строку оренди або з урахуванням способу одержання економічних вигод, пов'язаних із використанням об'єкта операційної оренди. На суму заохочення орендаря щодо продовження або укладення нової орендної угоди зменшуються протягом строку оренди його витрати з орендної плати».

Згідно п.19. П(С)БО 16 Витрати" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N 318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248), визначено: «Витрати на збут включають такі витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов'язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона)».

Щодо виявленого порушення з питань додержання норм регулювання обігу готівки в національній та іноземній валюті суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 15 ст.3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.95р. «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі Закон про РРО) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов'язані надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.91р. «Про захист прав споживачів» із змінами та доповненнями (далі Закон № 1023). На тім форма та зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначені, та виходячи зі змісту Закону № 1023, вважаємо, що товарні чеки, отримані працівниками ТОВ «Корсель» () та надані до Звіту про використання коштів, які були видані їй на відрядження або під звіт, за змістом відповідають вимогам до оформлення первинного документа викладеним в ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та зокрема містять такі обов'язкові реквізити:

1. Найменування документа чи бланка (повинно відповідати змісту господарської операції, наприклад, товарний чек тощо).

2. Дата й місце складення документа. (чіткого припису розписувати повну адресу місця складання первинного документа чинне законодавство не містить. Мінфін у листі від 26.08.2011 р. №31-08420-07-25/212471 висловлює свій погляд з приводу заповнення такого реквізиту первинного документа, як «місце складання»: «При наведенні інформації про місце складання первинного документа зазначається населений пункт, у якому його складено. Якщо первинний документ оформляється за межами населеного пункту, в місці, в якому здійснено господарську операцію, слід зазначати відповідну адміністративно-територіальну одиницю. У разі оформлення первинним документом господарської операції, здійсненої за межами України, також зазначається назва країни - тож вважаємо назва міста на печатці фізичної особи - підприємця (що дає можливість її ідентифікувати) ї є місцем складання первинного документа)

3. Складається первинний документ у момент здійснення господарської операції або, якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

4. При продажу товару (робіт або послуг) за готівку допускається складення первинного документа не рідше ніж раз на день на підставі даних касових апаратів, чеків та ін.

5. Найменування підприємства або ФОП, від імені якого документ було складено. Слід вказати код ЄДРПОУ.

6. Зміст господарської операції (максимально наближено до визначення операції в договорі). Обсяг чи одиницю товару, його вартість (дає уявлення про кількість і вартість товарів, робіт або послуг).

7. Підпис відповідальних осіб з розшифрованими ініціалами підписанта та зазначенням його посади, печатка підприємства (для ФОП - за наявності).

Наявність усіх цих реквізитів у документі надає йому юридичної сили та доказовості (Лист Мінфіну № 31-11410-08-10).

Виходячи з вищенаведеного суд зазначає, що з досліджених у судовому засіданні документів, які були надані підзвітною особою до перевірки, відповідають вимогам щодо оформлення згідно законодавства України та правомірно прийняті як підтверджуючи понесені витрати до Звіту про використання коштів, згідно з яким і оформлено витрати підприємства. Це також підтверджує відсутність порушення вимог п.п. 2.11 п.2 Положення № 637, згідно якого застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який підтверджував би сплату покупцем готівкових коштів - у розмірі сплачених коштів, а саме у розмірі 20308,0 грн., ТОВ «Корсель» фактично сплатило безготівковим переказом на картку підзвітної особи сплатили заборгованість відповідно до наданного вірно оформленого згідно законодавства України Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт.

Також суд зауважує, що штрафи з Указу № 436 є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні ст.ст. 238, 239 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ). Отже, згідно зі ст. 250 ЦКУ, вони повинні застосовуватися протягом шести місяців із дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через рік із дня порушення. Така ж думка висловлена в Ухвалі ВАСУ від 30.10.2013 р. по справі № 2а-5711/11/2670 (№ К/9991/18606/12), а також у листі Мін'юсту України від 02.12.2009 р. № 870-0-2-09-22.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1. Податкового кодексу України, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу».

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На виконання вимог КАС України, а саме Глави 7 Розділу 2, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати.

Суд зазначає, що порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсель" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.01.2016р. №, №, № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (юридична адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсель" (юридична адреса: вул. Слинько, 14-А, кв. 20,ю м. Харків, 61094, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3659,10 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн., 10 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.