Справа № 554/8350/15-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м. Київ К/800/54442/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої судді: Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі: Яроші Д.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1; представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Полтавської міської ради на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2015 року у справі №554/8350/15-а за позовом Автогаражного колективу "Енергія", ОСОБА_2 до Полтавської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року Автогаражний колектив "Енергія", ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом у якому просили: скасувати рішення Полтавської міської ради від 23 квітня 2015 року "Про розгляд звернення автогаражного колективу "Енергія"; зобов'язати Полтавську міську раду прийняти рішення про надання Автогаражному колективу "Енергія" дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку під розміщення 8 (восьми) індивідуальних гаражів загальною площею 235 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення є неправомірним, оскільки згідно ч.3 ст.123 Земельного кодексу України забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 27 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Полтавська міська рада звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню із наступних міркувань.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що згідно договору оренди землі від 16 лютого 2012 року автогаражний колектив "Енергія" орендує земельну ділянку площею 3770 кв. м для експлуатації та обслуговування гаражів, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Строк дії даного договору з 8 грудня 2011 року по 8 грудня 2016 року.

У зв'язку з закінченням будівництва, введенням в експлуатацію восьми гаражів площа земельної ділянки автогаражного колективу збільшилася на 235 кв.м. Дозвіл на виконання будельних робіт був наданий рішеннями Октябрьської районної у м.Полтава ради, що стало підставою неодноразових звернень позивачів до Полтавської міської ради з приводу надання дозволу на розробку технічної документації на вищезазначену земельну ділянку, в тому числі 12.02.2014 року.

Від прийняття рішення щодо надання (або відмови) дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач ухилявся,

Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року по справі 553/2211/14-а, визнані неправомірними дії Полтавської міської ради, щодо відкладення розгляду питання надання автогаражному колективу «Енергія» згоди на розміщення 8 гаражів та дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 235 кв.м. по АДРЕСА_1 із земель, що належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Полтави, оформлені листом начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора м.Полтави за №01-02-16/448 від 25 лютого 2014 року Вадімова В.М., який діяв за дорученням виконкому Полтавської міської ради.

Автогаражний колектив "Енергія" листом від 15 лютого 2015 року знову звернувся до Полтавської міської ради з проханням про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 235 кв.м.

Рішенням Полтавської міської ради від 23 квітня 2015 року автогаражному колективу "Енергія" відмовлено у виділенні додаткової земельної ділянки для 8 гаражів по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що приймаючи спірне рішення відповідачем не наведено мотивованої відповіді щодо причини такої відмови, що свідчить про його безпідставність та необґрунтованість, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно частини другої ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій розпорядження земельною ділянкою шляхом надання дозволу на розробку проекту землеустрою є виключною компетенцією відповідача, що вбачається зі змісту положень ст. 142 Конституції України, ст. 26, 33, ст.59, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", 12, 122, 123 Земельного кодексу України.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення, Полтавська міська рада, як суб'єкт владних повноважень діяла на виконання наданих їй власних управлінських функцій в межах реалізації з питань земельних правовідносин.

Згідно ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", міська рада приймає обов'язкові для виконання рішення в межах своїх повноважень до яких відноситься і повноваження в сфері регулювання земельних відносин - розпорядження землями комунальної власності. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції Україні або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, врегульований положеннями ст.123 Земельного кодексу України.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст.123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, органами виконавчої влади Полтавської міської ради погоджено будівництво 8-ми гаражів членам автогаражного колективу "Енергія", що не заперечується і відповідачем.

Відповідно ч.3 ст.123 ЗК України забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.10 ст.123 ЗК України, рішення про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Таким чином, питання надання земельних ділянок у користування, вирішення цього питання умовно розділено на стадії.

Щоб отримати земельну ділянку в подальшому в оренду, основною первиною стадією для цього, є вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Після виготовлення такого проекту, наступний етап, це погодження цього проекту у порядку встановленому ЗК України, надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Виходячи з наведеного колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що приймаючи рішення від 23.04.2015 року, Полтавська міська рада порушила вимоги частини 3 ст.123 ЗК України.

Положеннями цієї норми визначаються як підстави для відмови у надані дозволу на розробку проекту землеустрою, так і вимоги щодо оформлення рішення яким відмовляється у цьому.

Такими підставами для відмови може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпним.

Судами встановлено, що рішення Полтавської міськради, яким розглянуте звернення АК "Енергія" та члена колективу ОСОБА_2 з питання виділення земельної ділянки по 8 гаражам, не містить жодної мотивованої із перелічених підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Крім того, відповідачем не дотриманий місячний строк по розгляду заяви позивачів із спірного з питання.

Доводи касаційної скарги, щодо відсутності у позивачів адміністративної процесуальної правосуб'єктності на звернення до суду з позовом є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 14 ст.123 ЗК України, передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Судами встановлено, що Галай Р.О. є головою Автогаражного колективу "Енергія", а ОСОБА_2, членом колективу "Енергія", згідно Статуту є юридичною особою, некомерційною та неприбутковою організацією і відповідно до завдань та характеру діяльності відноситься до обслуговуючих кооперативів, а за напрямками діяльності є гаражним колективом. Колектив створений на добровільних засадах внаслідок об'єднання побутових інтересів фізичних осіб на основі членства власників легкових автомобілів для спільної діяльності по будівництву, утриманню та експлуатації індивідуальних гаражів з метою поліпшення свого економічного стану. Метою діяльності Колективу є спільне на засадах самоврядування, використання земельної ділянки для розміщення та обслуговування індивідуальних гаражів, збудованих кожним членом Колективу за власні кошти. Може бути позивачем та відповідачем у судах.

Отже судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що АК "Енергія", а також його члени мають право захищати свої права та інтереси шляхом звернення до суду.

Доводи касаційної скарги, щодо втручання суду, який зобов'язав надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, у дискреційні повноваження органу є безпідставними з огляду на наступне.

Протиправність дій відповідача із зазначеного питання вже було предметом судового розгляду. Порушення прав позивача допускається самим відповідачем, та вирішити спірне питання у інший спосіб, ніж як зобов'язати міськраду прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має можливості.

Положеннями ч.4 ст.105, 162 КАС України передбачена можливість вирішення вимог позивача саме у такий спосіб та не суперечить приписам ч.3 ст.152 ЗК України.

Колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення.

Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконних рішень, не встановлено.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 27 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2015 року у справі №554/8350/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: