Справа № 2-а-9109/08/1412
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2010-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2010 р.Справа № 2-а-9109/08/1412

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Мачула О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_1;

суддів - Коваля М.П.

- ОСОБА_2

при секретарі - Снігур М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2008 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною виплати пенсії в меншому розмірі, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною виплати пенсії в меншому розмірі.

Позивач посилався на доводи викладені в позові та просив суд відновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 1.01.2006 до 31.12.2007 року, зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки у сумі 2733.30 грн., а також з 1 січня 2008 року підвищити йому пенсію на 30 % мінімальної пенсії за віком .

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2008 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено. Зобовязано відповідача виплатити позивачу на погашення заборгованості по виплаті зазначеного підвищення за 2006, 2007 роки 2744.31 грн., а також з 1 січня 2008 року підвищити їй пенсію на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та сплачувати у передбачених законом розмірах. Стягнено з місцевого бюджету Заводського району м. Миколаєва внесений ним судовий збір в сумі 51 грн.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, начальник Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва подав апеляційну скаргу, в якій постанову суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно посвідчення (а.с. 6) позивач відноситься до соціальної категорії «Діти війни» і має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 від 18.11. 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача виплатити позивачу на його користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу за 2006 рік. Отже, пунктом 17 статті 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року №3235-IV, дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV на 2006 рік зупинено. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік від 19.01.2006 року №3367-IV, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік в зазначеній частині нереалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р. N 489-У, з урахуванням статті 111. Зазначеною статтею 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.07 р. - дати ухвалення рішення Конституційним судом України N 6-рп/2007, вищевказані норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів встановила, що позивач відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30 %, але йому в цьому було відмовлено.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України управлінням пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва вказане підвищення позивачеві за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. в межах бюджетного року не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VI підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії.

Отже, колегією суддів встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України Управлінням пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва вказане підвищення позивачеві за період з 22.05.2008 р. по 3.10.2008 р.(в межах подання позову) не перераховано і не виплачувалось в повному обсязі.

При цьому не зрозуміло з яких підстав суд першої інстанції вважав за можливе проведення призначення та нарахування пенсії позивачу за період з 2006 - 2007 роки в певній сумі та з 1.01.2008 року незважаючи на дати ухвалених Рішень Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 та №10-рп/2008.

Колегія суддів з цим висновком та винесеним рішенням судом першої інстанції погодитися не може.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2008 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни, за період часу з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та 22 травня 2008 року по 3 жовтня 2008 року.

В задоволенні іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її проголошення.

Доповідач-суддя: ОСОБА_1

Судді: Семенюк Г.В.

ОСОБА_4