Справа № 2-а/489/36/2016
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 р.м.ОдесаСправа № 2-а/489/36/2016

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн..

В обґрунтування позову зазначено про невідповідність відомостей, викладених в спірній постанові, фактам, які мали місце при керуванні ним транспортним засобом.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, вважаючи його необ'єктивним та необґрунтованим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, а також клопотання апелянта про розгляд справи за його відсутності, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 п.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач 29 грудня 2015 року о 04 год. 35 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по пр. Жовтневому у м. Миколаєві здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну подвійну смугу дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

У результаті порушення правил дорожнього руху автомобіль позивача був зупинений інспекторами патрульної поліції та винесена постанова серії ПС1 №922355 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Зі змістом даної постанови позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис з викладеними запереченнями щодо правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи достатньо наявних доказів, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255,00 грн.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 258 КУпАП передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, зокрема ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частина 4 цієї статті, в редакції до 07 листопада 2015 року передбачала, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VII було внесено зміни до статті 258 КУпАП, які почали діяти з 07 листопада 2015 року, тобто були чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін частина 4 стала частиною 5 ст. 258 КУпАП та встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зазначені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що патрульні діяли відповідно до вимог чинного законодавства та правомірно не склали протокол про адміністративне правопорушення, так як це не передбачено КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що він не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху, не перетинав суцільну подвійну смугу, а ним було здійснено тільки випередження патрульного транспортного засобу.

З цього приводу колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п.1.10 ПДР, випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі.

Обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до розд.34 п.1.3 ПДР, горизонтальна розмітка має таке значення - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги (п.11.4 ПДР).

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що поліцейський, у разі порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху має право зупинити його та скласти відповідну постанову з накладенням на правопорушника штрафу.

Докази, які є в матеріалах справи - зокрема, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідчать про те, що автомобіль НОМЕР_1, водій якого був позивач, рухаючись по пр. Жовтневому у м. Миколаєві здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну подвійну смугу дорожньої розмітки 1.3, чим порушив Правила дорожнього руху.

Крім цього, матеріали справи містять рапорти ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які вказують на те, що позивач дійсно здійснив обгін з виїздом на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну подвійну смугу, чим порушив ПДР (а.с.30-31).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 70 КАС України дає визначення понять - належних та допустимих доказів.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частина 1 ст.71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не надав суду належних доказів, які підтверджують обґрунтованість його вимог.

Докази, які містяться в матеріалах справи навпаки доводять вину позивача.

Мотивація, яка наведена в апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, крім того, що така мотивація не підтверджена належними доказами.

З урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відповідно до вимог ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова