Справа № 2а-6619/12/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Київ К/9991/66974/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Веденяпіна О.А., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Шевчук П.О.,

за участю:

представника позивача - Кожушка А.В.,

представника відповідача - Мороза О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року

у справі № 2а-6619/12/2670

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна» (яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)»)

до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників (який є правонаступником Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 січня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП (процесуальним правонаступником якої є Окружна ДПС - Центральний офіс з обслуговування ВПП ДПС) від 27 січня 2012 року № . Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» 2146,00 судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Окружна ДПС - Центрального офісу з обслуговування ВПП ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», посилаючись на те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну позивача - ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» його правонаступником - ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», що підтверджується статутом ТОВ ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», затвердженим рішенням загальних зборів учасників 9протокол № 50 від 09 липня 2014 року) та зареєстрованим 11 липня 2014 року, та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 09 лютого 2016 року, а також здійснено заміну відповідача - Окружну ДПС - Центральний офіс з обслуговування ВПП ДПС його правонаступником - Міжрегіональним ГУ ДФС - Центральним офісом з обслуговування ВП, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 31 жовтня 2011 року № 845, СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП провела позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість під час відображення операцій з ПП «Монте-Негро» та ТОВ «Синктоп» за липень, серпень, вересень, жовтень 2008 року, за результатами якої був складений акт № 973/40-40/7/20027449 від 04 листопада 2011 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема, вимоги пункту 1.8 статті 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на 309664,16 грн., яка підлягає зменшенню, а саме: у вересні 2008 року на 3963,48 грн., у листопаді 2008 року на 305700,68 грн.

18 листопада 2011 року СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України зменшила ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 309664,00 грн. (у тому числі: за вересень 2008 року на 3963,48 грн., за листопад 2008 року на 305700,68 грн.), зобов'язала сплатити суму податку у розмірі 309664,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 154832,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого рішенням ДПА у м. Києві від 27 січня 2012 року № 922/10/25-114 «Про результати розгляду первинної скарги» скарга позивача була задоволена частково - скасовано податкове повідомлення-рішення від 18 листопада 2011 року № в частині штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 77416,00 грн., а в іншій частині оспорюване податкове повідомлення-рішення було залишено без змін.

27 січня 2012 року СДПІ у м. Києві по роботі з ВПП на підставі вказаного акта перевірки та з урахуванням процедури адміністративного оскарження прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу зменшила ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 309664,00 грн. (у тому числі: за вересень 2008 року на 3963,48 грн., за листопад 2008 року на 305700,68 грн.), зобов'язала сплатити суму податку у розмірі 309664,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 77416 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зменшення податковим органом позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є безпідставним, оскільки реальність господарських операцій між позивачем та вказаними вище контрагентами підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, складеними належним чином зареєстрованими юридичними особами та платниками податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, безвідносно мотивів таких висновків, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Альфред С. Топфер Інтернешенал (Україна)» була постанова старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 Управління Головного слідчого управління СБ України від 21 жовтня 2011 року у кримінальній справі № 641 (т. 2 арк. справи 260-261).

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, коли отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Положеннями абзаців 1, 2 пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом. Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що матеріали позапланової перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що на дату складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, обвинувального вироку, що набрав законної сили, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами у кримінальній справі № 641, в рамках якої призначено перевірку позивача, не приймалось.

Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять. Не додано таких доказів і до касаційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, безвідносно мотивів таких висновків, про неправомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування ВП підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.А. Веденяпін

_____________________ Т.М. Шипуліна