Справа № 11126/08/2070
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2009-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Свіргун О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Прокурора Київського району м.Харкова в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова

до

Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів"

про

про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України суму заборгованості у розмірі 207 617,76 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути до державного бюджету України з відповідача заборгованість в сумі 415 418,20 грн.

Відповідно до ст. 36 - 1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Як зазначив позивач, ДП "ДНЦЛЗ" має узгоджене податкове зобов'язання, несплачене у встановлений у законодавством строк у сумі 410 338,52 грн. та сума несплаченої пені 5079,68 грн.

В судове засідання представники ДПІ та прокурату з’явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Державний науковий центр лікарських засобів" (далі -ДП "ДНЦЛЗ") код 00482329 зареєстровано виконкомом Київської районної ради м.Харкова, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію 10.01.1996 р. Свідоцтвом від 29.11.2002 р. Державний науковий центр лікарських засобів перереєстрований в ДП "ДНЦЛЗ". ДП "ДПЦЛЗ" перебуває на обліку в ДПІ з 01.09.2002 р. № 52.

Наявність заборгованості також підтверджується копіями декларацій, корінцями податкових повідомлень-рішень, які знаходяться в матеріалах справи.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року N 509-XII до функцій органів державної податкової служби входить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів обов'язкових платежів). Крім того, податкові органи контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та інших платежів, а також, перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів; забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також, стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проводять перевірки фактів приховування і зниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та Іншими законами України.

Відповідно до п. 1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-III платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до п.4.1. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - платники податків зобов'язані своєчасно, у строк визначений вищевказаними законодавчими актами надавати до Державних податкових інспекцій податкові декларації, бухгалтерську звітність, інші документи та відомості, пов'язані із донарахуванням та сплатою податків та інших обов'язкових платежів до бюджету України та до державних цільових фондів.

У відповідності до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та доповненнями, Органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до п. п. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону України № 2181 - III від 21.12.2000р. "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 вказаного Закону для подання податкової декларації. В п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 вказаного закону зазначає, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені ст. 5, визнається сумою податкового боргу платника податків.

У відповідності до п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов’язання, несплачена платником податків у визначені строки, вважається сумою податкового боргу платника податків.

На час розгляду справи заборгованість відповідачем не було сплачено.

Відповідно до ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач — визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв’язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач прострочив виконання зобов’язання по сплаті заборгованості, тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора Київського району м.Харкова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова до Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів" про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Державний науковий центр лікарських засобів" (м. Харків, вул. Астрономічна, 33, код. 00482329) на користь Державного бюджету заборгованість у розмірі 415 418 (чотириста п"ятнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн., 20коп.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлено 24.04.2009 року

Суддя Спірідонов М.О.