Справа № 2-а-816/09/1512
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2010 р.Справа № 2-а-816/09/1512

Категорія: 2.19.6Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного

адміністративного суду у складі:

головуючого Коваля М.П.

суддів Потапчука В.О.

ОСОБА_1

при секретарі Пасинковій В.Е.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2009 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»за період з 01.01.2006 року по 31.10.2008 року в розмірі 5210 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково; визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року ; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси нарахувати і виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року і за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у сумі 1391,14 грн., передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що щомісячна соціальна грошова допомога нараховувалася відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та постановляє нову, якщо визнає, що судом першої інстанції помилково застосовано норми матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус «дитина війни», що встановлено судом першої інстанції та підтверджується посвідченням .

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(далі Закону) від 18 листопада 2004 року, дітям війни, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Позивачу вищезазначене підвищення у 2006, 2007 та 2008 роках не виплачувалось.

Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про належні йому виплати як «дитині війни»та про порушення прав після висвітлення подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України 09 липня 2007 року. Разом з тим позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду тільки 26.03.2009 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами та звернення до судового захисту відбулися в період їх регулювання КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010) тому суд вважає за можливе застосувати до спірних відносин саме положення попередньої редакції КАС України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за 2007 рік не врахувавши річний строк звернення в адміністративних справах.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України № 2747 VI- від 6 липня 2005 року (з послідуючими змінами та доповненнями згідно закону України від 18.02.2010), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається із заперечення на позов, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси наполягало на застосуванні до спірних правовідносин приписів ст.ст. 99, 100 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, річний строк звернення та фактичну дату звернення позивача до суду, до розгляду підлягають позовні вимоги щодо стягнення пенсії за період з 26.03.2008 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року № 107-УІ підпунктом 2 пункту 41 розділу II внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких «дітям війни»(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже лише з 22.05.2008 року позивач має право на підвищення пенсії за 2008 рік.

Колегія суддів наголошує на безпідставному виході за межі позовних вимог судом першої інстанції, який вважав за можливе стягнути соціальні виплати по грудень 2008 року не зважаючи на те, що позивачем заявлена вимога про стягнення по жовтень 2008 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню шляхом прийняття нової постанови з частковим задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги за статусом «Діти війни»задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси щодо не перерахунку та не виплаті пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси на користь ОСОБА_2 доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»за 2008 рік за період з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2008 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: /ОСОБА_3/

Суддя: /ОСОБА_4/

Суддя: /ОСОБА_1/