Справа № 815/3334/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3334/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Благо-Інвест Плюс» про визнання дій неправомірними та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування реєстрації декларації,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Благо-Інвест Плюс», в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог та часткового закриття провадження по справі, просить суд:

- визнати дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області щодо реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт «Будівництво котеджів для сімейного відпочинку» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, замовник - ТОВ «Благо-Інвест Плюс» від 24.07.2015 р. протиправними;

- скасувати реєстрацію декларації № ОД 81 про початок виконання підготовчих робіт «Будівництво котеджів для сімейного відпочинку» за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, замовник - ТОВ «Благо-Інвест плюс» від 24.07.2015 р.;

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області щодо непроведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час здійснення забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58;

- зобов'язати Одеську міську раду повторно призначити та провести громадські слухання до проекту «Детальний план території у межах вулиць: Баштанна, Рєпіна, Фонтанська дорога в м. Одесі, розроблений на підставі рішення Одеської міської ради від 09.10.2013 р. № 3914-VI.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок чисельних звернень мешканців міста Одеси Департаментом ДАБІ України в Одеській області здійснене виїзне обстеження земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, в результаті чого складено акт від 24.06.2015 року. Виїздом на місце оглядово встановлено що на даній території (вул. Фонтанська дорога, 58), здійснюються будівельні роботи по демонтажу нежитлових будівель та зелених насаджень; проект забудови вказаної ділянки відсутній, містобудівні умови та обмеження на вказану ділянку не видавалися, дозвільних документів на здійснення підготовчих робіт та на початок будівельних робіт не оформлювався, відсутня проектна документація як така, та відповідно будівельна експертиза вказаних документів не здійснювалась. 24 липня 2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області на замовлення ТОВ «Благо-Інвест Плюс» зареєстровано декларацію про початок виконання підготовчих робіт «Будівництво котеджів для сімейного відпочинку», за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58, згідно якої земельна ділянка використовується для будівництва на підставі Договору оренди землі від 29.10.2009 року, зареєстрований в Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 11.01.2010 року за №03, кадастровий номер НОМЕР_1. При цьому згідно п.5.1 договору оренди землі від 29.10.2009 року, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ «Благо-Інвест Плюс» земельна ділянка передається останньому для експлуатації та обслуговування комплексу будівель та споруд санаторного типу. Пункт 2 вказаного договору передбачає, що ця категорія земель за основним цільовим призначенням - землі рекреаційного призначення. Зважаючи на те, що ТОВ «Благо-Інвест Плюс» вказало у декларації про початок виконання підготовчих робіт недостовірні відомості (дані), а подальше проведення робіт на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети може призвести до зміни цільового призначення земельної ділянки, що є порушенням Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», що у свою чергу буде самочинним будівництвом, позивач вважає, що реєстрація декларації про початок виконання підготовчих робіт з «Будівництва котеджів сімейного типу» є протиправною та підлягає скасуванню. Крім того, всупереч постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також акту перевірки від 24.06.2015 року ТОВ «Благо-Інвест Плюс» проводяться роботи з видаленням зелених насаджень без отримання відповідного дозволу або декларації на виконання будівельних робіт. ТОВ «Благо-Інвест Плюс» вказало в спірній декларації недостовірні відомості (дані) щодо умов використання земельної ділянки, а також належним чином не затверджено містобудівні обґрунтування, введено в оману Департамент ДАБІ в Одеській області шляхом надання документів, які свідчать про забудову колишнього санаторію «Фонтан» котеджами, а насправді на теперішній час проводить роботи щодо знищення зелених насаджень та забудови території багатоповерховими будинками на земельній ділянці - рекреаційного призначення яка не призначена для цієї мети. Зважаючи на викладені вище обставини, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Представник Одеської міської ради, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, проведення повторних громадських слухань з порушеного позивачем питання не передбачено чинним законодавством. Так, виходячи з п.3 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011р. №555, початок процедури громадських слухань з зазначених питань пов'язується з розміщенням уповноваженим виконавчим органом міської ради повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації. При цьому жодним правовим актом не визначено обов'язку міської ради приймати рішення про призначення процедури громадських обговорень, тим більше, їх повторне призначення. В свою чергу, міські ради вирішують питання шляхом прийняття відповідних рішень, що унеможливлює задоволення звернутих до Одеської міської ради позовних вимог, оскільки останні не ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Крім того, відповідач зауважив на безпідставне посилання позивача на вимоги Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», оскільки земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58 не відноситься до жодної з передбачених цим Законом категорій земельних ділянок.

Представник Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в судове засідання не прибула. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявним в матеріалах справи журналом поштової кореспонденції (Т.3, а.с.223). Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. При цьому в попередніх судових засіданнях Представник Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради проти задоволення адміністративного позову заперечувала та просила суд відмовити позивачу у задоволені його позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, що викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Представник Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявним в матеріалах справи журналом поштової кореспонденції (Т.3, а.с.223). Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. Згідно наданих до канцелярії суду заперечень, Департаментом ДАБІ в Одеській області позовні вимоги не визнані у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Так, за умови надходження до Департаменту належним чином заповненої та поданої декларації про початок виконання підготовчих робіт, Департамент реєструє її протягом 5 днів у разі повноти даних вказаних замовником будівництва в цю декларацію. У спірній декларації зазначено, що земельна ділянка використовується на підставі договору оренди від 29.10.2009р., укладеного між Одеською міською радою та ТОВ «Благо-Інвест Плюс» та зареєстрованого в Одеському міському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 11.01.2010р. №03, кадастровий номер :27:009:0086. Під час реєстрації декларації достовірність даних, внесених замовником будівництва, не перевіряється, що також свідчить про відсутність ознак протиправності в діях Департаменту ДАБІ в Одеській області під час реєстрації декларацій. Крім того посадові особи Департаменту на підставі п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, здійснили виїзди 02.06.2015р., 10.06.2015р., 18.06.2015р., 24.06.2015р., 02.07.2015р., 23.07.2015р. та 14.09.2015р. для проведення перевірки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58. На момент виїздів потрапити на територію зазначеного об'єкта не вбачалося можливим, оскільки охороною обмежено доступ посадових осіб Департаменту до зазначеного об'єкта, власник або його уповноважена особа, відсутні, що унеможливило проведення перевірки, оскільки відповідно до п.9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Департаментом направлено листи від 10.06.2015р. №01/12-5684, від 15.06.2015р. №01/12-5890, від 23.07.2015р. №01/12-7889 до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Київської районної адміністрації Одеської міської ради та прокуратури Київського району м. Одеса стосовно сприяння у проведенні перевірки. Враховуючи той факт, що відповіді від вказаних органів не надходило, Департаментом направлено лист від 14.09.2015р. №01/12-10391 ГУ МВС України в Одеській області щодо сприяння у проведені перевірки. Подальше вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю можливе лише за умов сприяння правоохоронних органів. Також на підставі звернення народного депутата, яке надійшло листом ДАБІ України, співробітником Департаменту здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58. За результатами позапланового заходу складено акт від 24.06.2015р., відповідно до якого ТОВ «Благо-Інвест Плюс» виконуються роботи з демонтажу нежитлових будівель та роботи з видалення зелених насаджень. При цьому з огляду на приписи п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що витратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VIII, та за відсутності відповідного дозволу Кабінету Міністрів України, рішення суду тощо, Департамент протягом січня - червня 2015 року виключно позбавлений права проводити перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Представник третьої особи на стороні відповідачів ТОВ «Благо-Інвест плюс» в судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (Т.3, а.с.222). Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. Відповідно до наданих до суду заперечень, третя особа - ТОВ «Благо-Інвест плюс» просило відмовити у задоволенні позову, зважаючи на те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано його звернення за судовим захистом із даним адміністративним позовом. Так, Товариство є власником об'єктів нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії САВ №803117 від 27.05.2008р. на праві приватної власності, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58. На підставі рішення Одеської міської ради від 07.10.2009р. №4773-V між Одеською міською радою та ТОВ «Благо-Інвест плюс» укладено договір оренди землі, зареєстрований в Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 11.01.2010р. за №03, на земельну ділянку загальною площею 42237 м2, терміном на 25 років, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд санаторного типу. Земельна ділянка використовується виключно на підставі ст.19 Земельного кодексу України - за цільовим призначенням. Товариством ведуться підготовчі роботи на земельній ділянці, яка знаходиться в користування на умові оренди. При цьому роботи з видалення зелених насаджень можуть виконуватися за наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Отже, суд вважає, що вжив усіх заходів щодо належного сповіщення сторін про час, дату та місце судового розгляду справи.

Встановивши відсутність необхідності виклику свідків чи експертів, судом поставлено на обговорення питання щодо продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Представник позивача та представник Одеської міської ради проти продовження розгляду справи в письмовому провадженні не заперечували.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, суд ухвалив про розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження згідно приписів ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: вул. Баштанна, 4, м. Одеса, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 47739157 від 17 листопада 2015 року.

Виконавчим комітетом Одеської міської 25 вересня 2008 року прийнято рішення № 1097 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «Благо-Інвест плюс» на реконструкцію санаторію «Фонтан» з розміщенням дитячого реабілітаційного центру європейського типу за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, вул. Дм. Донського, 5».

Пунктом 2.5 вказаного рішення ТОВ «Благо-Інвест плюс» зобов'язувалося здійснити реконструкцію у термін до IV кварталу 2011 року. Проект реконструкції санаторію «Фонтан» з розміщенням дитячого реабілітаційнім центру європейського типу за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, вул. Дм. Донського, 5, узгоджений висновком управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради від 10 листопада 2009 року №527/09, - не реалізовано у встановлений термін. При цьому за спливом вказаного терміну, замовник - ТОВ «Благо-Інвест плюс» не зверталося до виконавчого комітету Одеської міської ради із клопотанням щодо його подовження.

На підставі рішення Одеської міської ради від 07 жовтня 2009 року №4773-V між Одеською міською радою та ТОВ «Благо-Інвест плюс» укладено договір оренди землі, зареєстрований у Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК» 11 січня 2010 року за №03, на земельну ділянку загальною площею 42237 кв.м, терміном на 25 років, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорорга, 58 для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд санаторного типу (т.1, а.с.189-191).

Рішенням Одеської міської ради від 09 жовтня 2013 року №3914-VI надано дозвіл на розробку детального плану територій у межах вулиць Баштанної, Рєпіна та Фонтанської дороги в м. Одесі; замовник - управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, інвестор - ТОВ «Благо-Інвест плюс» (т.1, а.с.192). На момент розгляду справи детальний план території у межах вищезазначених вулиць не затверджено.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки можлива лише за умови наявності затвердженого плану зонування території чи затвердженого детального плану території. При цьому що детальний план території у межах вищезазначених вулиць на момент розгляду справи не затверджено.

Статтями 20, 123 Земельного кодексу України встановлено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, які розробляються на підставі дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Одеської міської ради від 10 вересня 2015 року № 7104-VI надано дозвіл ТОВ «Благо-Інвест плюс» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 4,2237 га, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, цільове призначення якої змінюється.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється безпосередньо за проектами землеустрою щодо їх відведення, що затверджуються відповідними рішеннями міської ради, прийняттям якого одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Цільове призначення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, яке встановлено рішенням Одеської міської ради від 07 жовтня 2009 року №4773-V та визначено в пункті 5.1 договору оренди землі, укладеного із ТОВ «Благо-Інвест плюс» на виконання зазначеного рішення, є - експлуатація та обслуговування комплексу будівель і споруд санаторного типу. Земельна ділянка за адресою: Фонтанська дорога, 58, територія колишнього санаторію «Фонтан», не входить до переліку парків, скверів та зелених зон загального користування м. Одеси.

Віднесення вказаної ділянки до даної категорії цільового призначення виключає можливість застосування положень Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», сфера дії якого обмежується лише земельними ділянками зелених зон і зелених насаджень та земельними ділянками об'єктів фізичної культури та спорту, у зв'язку із чим суд відхиляє відповідні посилання та доводи позивача в аспекті вищеозначеного Закону.

В той же час питання затвердження проекту землеустрою із зміною цільового призначення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58 на засіданні Одеської міської ради не розглядалося.

24 липня 2015 р. Департаментом ДАБІ в Одеській області здійснено оскаржувану в межах даної справи реєстрацію декларації №ОД 81 про початок виконання підготовчих робіт «Будівництво котеджів для сімейного відпочинку» за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, замовник - ТОВ «Благо-Інвест плюс».

Відповідно до абз.7 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) - це документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.

Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 статті 4 Закону про дозвільну систему передбачено, що суб'єкт господарювання має право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності на підставі подання декларації без отримання документа дозвільного характеру, за винятком тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підготовчі роботи з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень замовник здійснює на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Згідно з пунктом 8 Порядку виконання підготовчих робіт, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. N466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Пунктом 9 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N466, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Суттю декларативного принципу є подання документу, що надається до відповідного державного органу, із зазначенням відомостей, на підставі яких він виконує певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності, що належать до його компетенції.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частинами четвертою та п'ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи, затвердження проектної документації, виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

За приписами статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Виготовлення та затвердження проектної документації врегульовано статтями 7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та статтею 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкта і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти, залежно від категорії об'єкта будівництва, відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України "Про архітектурну діяльність", отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 вказаного Закону.

У відповідності з частиною 2 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження є одними з основних складових вихідних даних для проектування об'єкта будівництва.

Згідно частини 8 статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації

Водночас, судом встановлено, що 18.09.2015р. Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано декларацію №ОД 68 про початок виконання підготовчих робіт будівництва спортивно-оздоровчого комплексу з апартаментами, а 01.10.2015р. декларацію №ОД 17 про початок виконання підготовчих робіт будівництва житлового корпусу апартаментів для сімейного відпочинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та підземним паркінгом. В усіх деклараціях, де замовником виступає ТОВ «Благо-Інвест Плюс», зазначено, що земельна ділянка використовується на підставі договору оренди від 29.10.2009р., укладеного ТОВ «Благо-Інвест Плюс» із Одеською міською радою.

Також Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 31.07.2015р. видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за №01-06/987 з намірами на забудову - нове будівництво спортивно-оздоровчого комплексу з апартаментами, підземним паркінгом, православним церковним культурним центром, благоустроєм території та озелененням, а також містобудівні умови та обмеження від 25.09.2015 р. № 01-06/1449 з намірами на забудову - нове будівництво житлового корпусу апартаментів для сімейного відпочинку з технічним поверхом, з вбудовано-прибудованиими приміщеннями спортивно-оздоровчого призначення та підземним паркінгом.

При цьому згідно листа Департаменту ДАБІ в Одеській області від 11 лютого 2016 року №1015-05/1-1693 Держархбудінспекцією видано ТОВ «Благо-Інвест плюс» дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлових корпусів апартаментів спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом від 29 грудня 2015 року №ІУ 75.

У результаті надання органом Держархбудінспекції дозволу на проведення будівельних робіт формується реєстраційна справа; термін її дії, як і термін дії дозволу на будівництво, дорівнює строку будівництва об'єкту та 10 рокам після прийняття об'єкту в експлуатацію.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вирішення справи, ТОВ «Благо-Інвест Плюс» зареєстровано, крім оскаржуваної в межах даного спору декларації про початок виконання підготовчих робіт №ОД 81 від 24.07.2015р., - дві декларації про початок виконання підготовчих робіт: від 18.09.2015р. №ОД 68, від 01.10.2015р. №ОД 17. Більш того, отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної від 31.07.2015р. №01-06/987 та від 25.09.2015р. №01-06/1449, а також дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлових корпусів апартаментів спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом від 29 грудня 2015 року №ІУ 75.

Здійснюючи свою наглядову функцію, суд не може обмежитися окремим розглядом оскаржуваних рішень і повинен підійти до них з урахуванням усієї справи, беручи до уваги обставини, за настали в ході судового розгляду справи.

У мотивувальній частині рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти Україна" (пункти 23 - 25) зазначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов'язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

Доводи сторони позивача, як підстави для скасування оскаржуваної реєстрації декларації №ОД 81 від 24.07.2015р., щодо проведення ТОВ «Благо-Інвест Плюс» робіт по знищенню зелених насаджень, забудови території багатоповерховими будинками на земельній ділянці без затвердження містобудівних умов та обмежень забудови, в аспекті вище встановлених судом обставин втрачають будь-який сенс, адже користувачем земельної ділянки проведено ряд адміністративних процедур у сфері дозвільної діяльності, результатом яких стало отримання містобудівних умов та обмежень і дозволу на проведення будівельних робіт.

Об'єктивно оцінюючи ситуацію, суд виходить із того, що на даному етапі реалізації користувачем земельної ділянки своїх прав, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскаржувані позивачем в межах даного спору реєстраційні заходи втратили свою актуальність та є вичерпаними. Суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. При цьому судочинство має застосовуватись для відображення практичних реалій для того, щоб забезпечити ефективний захист прав і свобод, гарантованих законодавством.

Між тим, в контексті приписів КАС України має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку, а обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до п.3.1 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N18-рп/2004 (справа №1-10/2004) у загальносоціологічному значенні категорія «інтерес» розуміється як об'єктивно існуюча і суб'єктивно усвідомлена соціальна потреба, як мотив, стимул, збудник, спонукання до дії; у психології - як ставлення особистості до предмета як до чогось для неї цінного, такого, що притягує. В юридичних актах термін «інтерес», враховуючи його як етимологічне, так і загальносоціологічне, психологічне значення, вживається у широкому чи вузькому значенні як самостійний об'єкт правовідносин, реалізація якого задовольняється чи блокується нормативними засобами.

У п.3.4 цього ж Рішення зазначено, що, виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України, охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Конституційний Суд України вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відсутність у заявника прав чи обов'язків у зв'язку із виданням оскаржуваного рішення не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015р. №2138а15.

При цьому обов'язковою умовою скасування рішення суб'єкта владних повноважень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, про що зауважив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 25.09.2014р. по справі №826/9638/13-а.

Крім того, в ухвалі від 16.10.2015р. по справі №К/800/19498/15 Вищий адміністративний суд України зазначив, що відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, навіть якщо цей акт прийнятий з порушенням закону.

Як неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, за Конвенцією поняття ефективного засобу юридичного захисту вимагає здатності такого засобу не допустити здійснення заходів, які суперечать Конвенції і наслідки яких можуть бути незворотними. Отже, матиме місце порушення відповідних положень Конвенції у випадку, якщо такі заходи виконуються до того, як національні органи визначили, чи відповідають вони Конвенції, хоча при цьому Договірні держави користуються певною свободою розсуду в обранні способу, в який вони забезпечуватимуть виконання своїх зобов'язань за цим положенням (38411/02, п.105, від 7 червня 2007 року, ECHR 2007-... (витяги)).

Повертаючись до обставин справи в аспекті правової позиції позивача суд вважає, що оскарження, основане на вищевикладених доводах, слід відкинути, в першу чергу, через невідповідність rationae personae, оскільки будь-яке рішення не стосуватиметься особистого становища позивача і жодного прямого чи негайного наслідку для провадження, яке стало приводом для скарги, не матиме (mutatis mutandis).

Поряд із тим суд враховує, що покладені в основу адміністративного позову доводи позивача про те, що ТОВ «Благо-Інвест Плюс» провадяться будівельні роботи без законних на те підстав (в аспекті реєстрації спірної декларації) на даний час, з урахуванням зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих робіт від 18.09.2015р. №ОД 68, від 01.10.2015р. №ОД 17, є неприйнятними, адже будь-які будівельні роботи можуть здійснюватись Товариством в межах цих задекларованих підготовчих роботах. При цьому суд відхиляє категоричні формулювання позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази стверджуваних стороною позивача здійснення ТОВ «Благо-Інвест Плюс» самочинного будівництва. Натомість матеріали справи містять ряд документів, які підтверджують отримання ТОВ «Благо-Інвест Плюс» цілого ряду погоджувальної документації для провадження підготовчих робіт на орендованій земельній ділянці.

Надаючи таку оцінку, суд виходить із того, що належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

З огляду на вирішальні чинники правовідносин та характер спору, беручи до уваги сукупність вищевикладених обставин суду залишається лише підсумувати, що заявлені в даному позові заходи не є пропорційними, оскільки їх застосування не матиме наслідком досягнення справедливого балансу між інтересами господарюючого суб'єкта та позивача.

Оцінюючи доводи позивача щодо бездіяльності Департаменту ДАБІ у Одеській області щодо непроведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час здійснення забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

З огляду на матеріали справи, посадові особи Департаменту ДАБІ у Одеській області на підставі п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, здійснені виїзди 02.06.2015р., 10.06.2015р., 18.06.2015р., 24.06.2015р., 02.07.2015р., 23.07.2015р. та 14.09.2015р. для проведення перевірки за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 58. На момент виїздів потрапити на територію зазначеного об'єкта не вбачалося можливим, оскільки охороною обмежено доступ посадових осіб Департаменту до зазначеного об'єкта, власник або його уповноважена особа, відсутні, що унеможливило проведення перевірки, оскільки відповідно до п.9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

В подальшому Департаментом ДАБІ у Одеській області направлено листи від 10.06.2015р. №01/12-5684, від 15.06.2015р. №01/12-5890, від 23.07.2015р. №01/12-7889 до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, Київської районної адміністрації Одеської міської ради та прокуратури Київського району м. Одеса стосовно сприяння у проведенні перевірки. Враховуючи той факт, що відповіді від вказаних органів не надходило, Департаментом направлено лист від 14.09.2015р. №01/12-10391 ГУ МВС України в Одеській області щодо сприяння у проведені перевірки. Подальше вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю можливе лише за умов сприяння правоохоронних органів.

За своєю правовою природою бездіяльність - це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

На підставі встановлених фактів суд приходить до висновку про те, що Департамент ДАБІ у Одеській діяв у передбачений законодавством спосіб та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій; останнім не було допущено неправомірної бездіяльності, адже вживалися відповідні заходи з метою здійснення контролю, у т.ч. передбачені п.11 Порядку №553. При цьому частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Одеської міської ради повторно призначити та провести громадські слухання до проекту «Детальний план території у межах вулиць: Баштанна, Рєпіна, Фонтанська дорога в м. Одесі, розроблений на підставі рішення Одеської міської ради від 09.10.2013р. №3914-VI, суд виходить з наступного.

Постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов'язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

Відповідно до п.3 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Аналогічні зобов'язання міської ради передбачені п.3 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011р. №555.

Виходячи з правового припису вищевказаних норм, початок процедури громадських слухань з зазначених питань пов'язується з розміщенням уповноваженим виконавчим органом міської ради повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації.

При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку міської ради приймати рішення про призначення процедури громадських обговорень та їх повторне призначення. Втім, єдиною формою реалізації повноважень міською радою є прийняття нормативних та інших актів у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Отже заявлена до Одеської міської ради позовна вимога не ґрунтується на приписах чинного законодавства, оскільки дія, про зобов'язання Одеської міської ради якої просить позивач, не передбачена законодавством, що визначає компетенцію та функціонування міських рад, у зв'язку із чим зазначена вимога задоволення не підлягає.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Благо-Інвест Плюс» про визнання дій неправомірними та бездіяльності неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, скасування реєстрації декларації,- відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Токмілова