Справа № 205/8846/15-а
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

01.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/8846/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що до листопада 1994 року він проживав в м. Дніпропетровську, ж/м КомунарАДРЕСА_1, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

28.09.2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідачем виплату пенсію не призначено.

Листом №Ш44-1/15 від 16.10.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська повідомлено, що заява про призначення пенсії подається за місцем проживання (реєстрації) заявника. За документ, що засвідчує місце проживання надається паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації).

Вважає протиправним бездіяльність щодо не призначення пенсії та просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення йому пенсії за віком; зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком з 28 вересня 2015 року та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська надав до суду свої письмові заперечення на адміністративний позов.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, та перевіривши надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач народився в Україні 07 січня 1942 року та до листопада 1994 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, ж/м КомунарАДРЕСА_2.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, загальний трудовий стаж останього складає 35 років.

28.09.2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, листом від 16.10.2015 року №№Ш44-1/15 представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було повідомлено про те, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається за місцем проживання (реєстрації) заявника. За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземні громадяни та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне місце проживання. Враховуючи те, що оригінал документа, який засвідчує особу ОСОБА_1 не був наданий, право для надання заяви на призначення та отримання пенсії відсутнє.

Відповідно до ст. 25 Конституції України, громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 8 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

ОСОБА_1 є громадянин України, та є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та має право на отримання пенсії.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи всі доводи в сукупності, суд приходить до висновку, що діями відповідача порушуються права позивача.

За результатами розгляду справи, перевіривши матеріали справи що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 33, 46 Конституції України, ст.ст. 6-11, 71, 99, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.10.2015 року.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Г.Остапенко