Справа № 812/70/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/70/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Аквасервіс» до Луганського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року приватне акціонерне товариство «Аквасервіс» (далі - Позивач, ПрАТ «Аквасервіс») звернулося до суду з позовом до Луганського обласного центру зайнятості (далі - Відповідач, ЛОЦЗ) з вимогами про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та Статуту ПрАТ «Аквасервіс» у товаристві створено Наглядову раду, якою згідно з п. 10.7.6 Статуту 13.07.2012 генеральним директором обрано громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 з дати отримання ним дозволу на працевлаштування від Державного центру зайнятості.

Позивачем отримувалися дозволи на працевлаштування від 22.08.2012 № 9580 та від 23.08.2013 № 9629 на використання праці на посаді «генеральний директор» ОСОБА_2 і укладалися трудові контракти. Строк дії дозволу від 23.08.2013 № 9629 - до 23.08.2014.

09.07.2014 ПрАТ «Аквасервіс» надано пакет документів до Луганського обласного центру зайнятості для продовження дії дозволу від 23.08.2013 № 9629 на новий термін - до 23.08.2015. Тобто, з боку позивача виконано умови, які необхідні для продовження строку дії дозволу, а саме - до кінця терміну дії попереднього дозволу від 23.08.2013 ПрАТ «Аквасервіс» надано необхідний пакет документів. Незважаючи на встановлені пунктом 15 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437, відповідачем протиправно не розглянуто заяву від 09.07.2014, та 08.12.2014 винесено наказ № 151 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» про анулювання дозволу № 9629 від 23.08.2013 ПрАТ «Аквасервіс» на застосування праці громадянина Російської Федерації для роботи на посаді «генеральний директор» з підставою «Закінчення терміну дії». Зазначений наказ відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі № 820/56/15 скасовано, зобов'язано Луганський обласний центр зайнятості розглянути заяву від 09.07.2014 ПрАТ «Аквасервіс» щодо відновлення дозволу від 23.08.2013 № 9629 з 23.08.2014.

За результатом розгляду заяви позивача від 09.07.2014 відповідачем видано наказ від 18.03.2015 № 37, яким прийнято рішення відмовити ПрАТ «Аквасервіс» у відновленні дозволу від 28.03.2012 (дозволу з такою датою не існує) на термін до 23.08.2015. Наказом від 06.08.2015 № 121 відмовлено у продовженні дії дозволу від 23.08.2013 № 9629 до 23.08.2016.

Зазначені дії є предметом розгляду у справі № 812/1349/15, яка перебуває в провадженні Луганського окружного адміністративного суду, і при розгляді якої виникла необхідність у з'ясуванні місцезнаходження оригіналу дозволу від 23.08.2013 № 9629.

У заяві № 178 від 01.12.2015 про видачу дублікату вказаного дозволу з наданням пояснень щодо місцезнаходження оригіналу дозволу позивач звернув увагу, що він не є стороною, яка втратила документи, та просило відповідача повідомити - чи втрачено оригінал дозволу відповідачем. На думку позивача, відповідач як суб'єкт владних повноважень, який діє як державний орган, міг приймати накази та виконувати рішення у справі № 820/56/15 тільки маючи в наявності оригінал дозволу від 23.08.2013 № 9629.

Відповідачем до теперішнього часу не надано відповіді на питання, поставлені у заявах позивача від 01.12.2015 № 178 та від 01.12.2015 № 201, щодо місцезнаходження оригіналу дозволу та видачі дублікату дозволу за умов втрати його оригіналу. Тобто відповідач на порушення вимог п. 22 Порядку не здійснив своїх обов'язків, що підтверджує повну протиправну бездіяльність відповідача, неналежне виконання обов'язків, незаконні дії.

На підставі викладеного, з посиланням на порушення відповідачем пунктів 21,22 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437, позивач просить суд:

- визнати вимогу Луганського обласного центру зайнятості, яка визначена листом відповідача від 09.12.2015 № 30/02-3254, про надання копій документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС, такою, що не підлягає виконанню;

- визнати протиправною бездіяльність Луганського обласного центру зайнятості щодо не розгляду заяв ПрАТ «Аквасервіс» від 01.12.2015 № 178, від 21.12.2015 № 201 про надання пояснень щодо місцезнаходження оригіналу дозволу на працевлаштування № 9629 від 23.08.2013, наданого ПрАТ «Аквасервіс» 09.07.2014 центру зайнятості разом з пакетом документів;

- зобов'язати Луганського обласного центру зайнятості видати дублікат дозволу № 9629 від 23.08.2013 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» ПрАТ «Аквасервіс» - за умови втрати Луганським обласним центром зайнятості оригіналу.

Позивач участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. У письмових запереченнях проти позову від 03.03.2016 зазначив, що ЛОЦЗ отримано заяву позивача про видачу дозволу на працевлаштування з наданням пояснень від 01.12.2015 № 178, в якій позивач просить видати дублікат дозволу на працевлаштування від 23.08.2013 № 9629. При цьому позивачем надано лише заяву про видачу дублікату, але не додані копії документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС, та подання яких передбачено пунктом 21 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437. Тому у ЛОЦЗ відсутні законні підстави для видачі дублікату дозволу. При поданні заяви та документів для продовження дії дозволу позивач не надавав оригінал цього дозволу, що підтверджується описом документів від 09.07.2014 № 60/660. Тому ЛОЦЗ не міг втратити оригінал дозволу. Також відповідач зазначив, що листами від 09.12.2015 № 30/02-3254, від 25.12.2015 № 30/02-3415 ЛОЦЗ чітко повідомив позивача, що відповідно до чинного законодавства дублікат втраченого дозволу видається за умови подання роботодавцем територіальному органу заяви у довільній формі щодо видачі дублікату дозволу та копій документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС. У наданому пакеті документів відсутній оригінал дозволу, центром зайнятості він не отримувався та повідомити про його місцезнаходження немає можливості. Питання позивача щодо місцезнаходження дозволу від 23.08.2013 № 9629 є недоречним, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обласний центр зайнятості не є зберігачем даного документу, він видається роботодавцю та зберігається в останнього. На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що приватне акціонерне товариство «Аквасервіс» зареєстроване як юридична особа 10.01.2004 за № 0000229 Перевальською районною державною адміністрацією Луганської області, місцезнаходження - 94311, Луганська область, Перевальський район, смт. Михайлівка, вул. Загородня, буд. 6, що підтверджується довідкою АБ № 651162 з ЄДРПОУ від 08.01.2013 (а.с.39-40), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 04.01.2013 від 04.01.2013 (а.с.41-42).

Відповідно до п. 3 протоколу № 13 засідання Наглядової ради ПрАТ «Аквасервіс» від 13.07.2012 обрано Генеральним директором ПрАТ «Аквасервіс» ОСОБА_2 з дати отримання останнім дозволу на працевлаштування від Державного центру зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України (а.с.22).

Згідно з п. 1 протоколу № 39 засідання Наглядової ради ПрАТ «Аквасервіс» від 11.05.2015 вирішено переобрати генеральним директором товариства ОСОБА_2 (а.с.21).

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений строк, приймаються роботодавцями на роботу на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

23.08.2013 Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України видано роботодавцю ПрАТ «Аквасервіс» дозвіл на працевлаштування № 9629 на використання праці на посаді «генеральний директор» громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, дата народження - 05.05.1963, строк дії дозволу - до 23.08.2014. Копія дозволу міститься в матеріалах справи (а.с.31).

Відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2015 у справі № 820/56/15, яку залишено в силі ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015, скасовано наказ від 08.12.2014 № 151 «Про прийняття рішення щодо анулювання дозволів на застосування праці іноземців» Луганського обласного центру зайнятості в частині анулювання дозволу № 9629 від 23.08.2013 ПрАТ «Аквасервіс» на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» з підставою «закінчення терміну дії», зобов'язано Луганський обласний центр зайнятості розглянути заяву від 09.07.2014 ПрАТ «Аквасервіс» щодо відновлення дозволу № 9629 від 23.08.2013 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» ПрАТ «Аквасервіс» з 23.08.2014 (а.с.24-27).

Щодо позовної вимоги про визнання вимоги Луганського обласного центру зайнятості, яка визначена листом відповідача від 09.12.2015 № 30/02-3254, про надання копій документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС, такою, що не підлягає виконанню, суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд вважає, що вимога ЛОЦЗ, яка визначена листом відповідача № 30/02-3254 від 09.12.2015, про надання копій документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС, не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, вона не є обов'язковою до виконання, і сама по собі, в тому числі її невиконання, не тягне для позивача ніяких правових наслідків, тому зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Луганського обласного центру зайнятості щодо не розгляду заяв ПрАТ «Аквасервіс» № 178 від 01.12.2015, № 201 від 21.12.2015 про надання пояснень щодо місцезнаходження оригіналу дозволу на працевлаштування № 9629 від 23.08.2013, наданого ПрАТ «Аквасервіс» 09.07.2014 центру зайнятості разом з пакетом документів, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.12.2015 ПрАТ «Аквасервіс» звернулось до відповідача із заявою про видачу дубліката дозволу на працевлаштування з наданням пояснень за № 178, в якому просило повідомити про місцезнаходження оригіналу дозволу на працевлаштування від 23.08.2013 № 9629, наданого ПрАТ «Аквасервіс» 09.07.2014 центру зайнятості разом з пакетом документів; надати інформацію, чи міг центр зайнятості видати ряд наказів відносно документу, оригінал якого відсутній, і яким чином; у разі втрати центром зайнятості оригіналу дозволу, протягом п'яти робочих днів видати дублікат можливо втраченого дозволу від 23.08.2013 № 9629 та здійснити з ним дії, визначені у заявах ПрАТ «Аквасервіс» від 09.07.2014 та від 30.07.2015 - продовжити дію дозволу від 23.08.2013 № 9629 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» ПрАТ «Аквасервіс» на строк не більше як на один рік, тобто до 23.08.2015; продовжити дію цього дозволу на строк не більше як на один рік, тобто до 23.08.2016 (а.с.14-15).

Листом від 09.12.2015 за вих. № 30/02-3254 відповідачем направлено відповідь на заяву позивача від 01.12.2015 № 178, в якій повідомлено, що позивачем надана лише заява про видачу дублікату дозволу, але не додані копії документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС, що передбачено пунктом 21 Порядку № 437, тому ЛОЦЗ не має законних підставі для видачі дублікату дозволу. Також зазначено, що у разі усунення недоліків подання пакету документів, питання буде розглянуто повторно (а.с.28).

21.12.2015 ПрАТ «Аквасервіс» звернувся до відповідача із заявою про видачу дубліката дозволу на працевлаштування з наданням пояснень за вих. № 201, в якому повторно просило видати дублікат та надати відповіді на питання, поставлені в заяві від 01.12.2015 № 178 (а.с.16-17).

25.12.2015 за вих. № 30/02-3415 відповідачем направлено відповідь на заяву позивача від 21.12.2015 № 201, в якій фактично надано відповіді на всі питання роботодавця - зокрема, зазначено, що дозвіл відповідно до вимог Порядку № 437 зберігається у роботодавця. У пункті 9 Порядку № 437 викладено вичерпний перелік документів, які роботодавець повинен надати для продовження дії дозволу, і в цьому переліку не зазначений бланк дозволу. В наданому позивачем описі від 09.07.2014 № 30/660 бланк дозволу не зазначений, тобто центром зайнятості не прийнятий. Також зазначено, що позивачем надана лише заява про видачу дубліката, але не додані копії документів, зазначені в абзаці 2 пункту 21 Порядку, і ЛОЦЗ не має законних підстав для видачі дублікату дозволу. У разі усунення недоліків подання пакету документів, питання буде розглянуто повторно (а.с.73).

Таким чином, судом установлено, що обидві заяви розглянуто відповідачем в межах наданих останньому повноважень, фактично надано відповідь на питання щодо місцезнаходження оригіналу дозволу та вирішено питання щодо можливості видачі дублікату дозволу з огляду на наданий позивачем пакет документів, тому бездіяльності відповідачем допущено не було і зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ЛОЦЗ видати дублікат дозволу від 23.08.2013 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» ПрАТ «Аквасервіс» - за умови втрати ЛОЦЗ щодо оригіналу, та доводів позивача про направлення оригіналу дозволу відповідачеві разом з заявою про продовження дії дозволу від 09.07.2014, суд зазначає наступне.

Пунктом 21 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437 (далі - Порядок № 437) визначено, що у разі втрати дозволу роботодавець повідомляє про це територіальний орган, який видав дозвіл, Адміністрацію Держприкордонслужби та територіальний орган або підрозділ ДМС, який видав посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Дублікат втраченого дозволу видається за умови подання роботодавцем територіальному органові заяви у довільній формі щодо видачі дубліката дозволу та копій документів, які підтверджують факт звернення роботодавця до територіального органу або підрозділу ДМС.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, одним з принципів адміністративного судочинства, закріплених у статті 7 КАС України, є змагальність сторін.

Сутність цього принципу визначено у частині першій статті 11 КАС України, а саме - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом установлено, що 09.07.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження дії дозволу від 23.08.2013 № 9629, при цьому головним спеціалістом інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість населення ОСОБА_3 складено опис документів, наданих ПрАТ «Аквасервіс», номер реєстрації - 30/660, дата реєстрації - 09.07.2014, а саме - заява від 09.07.2014 на 1 арк., фото на 1 арк., витяг з реєстру ГУМВС України у Луганській області про несудимість від 24.06.2014 № 302-19062014/44200 на 1 арк. (а.с.30).

З вказаного опису вбачається, що в пакеті документів, наданому позивачем 09.07.2014, відсутній оригінал дозволу від 23.08.2013 № 9629.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 9 Порядку № 437 визначено пакет документів, який подається роботодавцем не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення дії дозволу територіальному органу для продовження дії дозволу, а саме:

- заява згідно з додатком до цього Порядку;

- дві кольорові фотокартки іноземця чи особи без громадянства розміром 3,5х4,5 сантиметра;

- довідку МВС про те, що іноземець чи особа без громадянства, які на момент оформлення дозволу перебувають на території України, не відбувають покарання за скоєння злочину та стосовно них не здійснюється кримінальне провадження.

Інші документи, визначені в цьому Порядку, подаються у разі внесення до них змін.

З поданого позивачем 09.07.2014 пакету документів вбачається, що заява стосувалася саме продовження дії дозволу, а пунктом 9 Порядку № 437 не передбачено в такому випадку передачу дозволу роботодавцем територіальному органу Державної служби зайнятості.

Таким чином, доводи позивача про отримання ЛОЦЗ оригіналу дозволу разом із заявою від 09.07.2014 спростовано відповідачем - суб'єктом владних повноважень за допомогою належного та допустимого доказу - опису документів, наданих ПрАТ «Аквасервіс» від 09.07.2014, номер реєстрації 30/660, копія якого також долучена до матеріалів справи безпосередньо позивачем (а.с.30).

Інших доказів перебування оригіналу зазначеного дозволу у відповідача та відповідно його втрати саме відповідачем позивачем суду не надано, тому такі доводи позивача є незмістовними та необґрунтованими.

З огляду на наведене, та на те, що пунктом 21 Порядку № 437 для видачі дублікату втраченого дозволу передбачено надання роботодавцем копій документів, які підтверджують факт його звернення до територіального органу або підрозділу ДМС, і які позивачем разом з заявами від 01.12.2015 № 178 та від 21.12.2015 № 201 надані не були, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про зобов'язання ЛОЦЗ видати дублікат дозволу від 23.08.2013 на застосування праці громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 для роботи на посаді «генеральний директор» ПрАТ «Аквасервіс».

Суд не приймає посилання позивача на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VI, що з преамбулою цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, оскільки дані норми не регулюють спірні правовідносини стосовно продовження дії дозволу на застосування праці іноземця.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень, у справі не повертаються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Аквасервіс» до Луганського обласного центру зайнятості про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В. Смішлива