Справа № 2-а-4215/10/1470
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2011 р.Справа № 2-а-4215/10/1470

Категорія:12.2Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Єщенко О.В.

суддів Димерлій О.О.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу першого заступника військового прокурора Західного регіону України на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2010 року у справі за адміністративним позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі, суд

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року, перший заступник військового прокурора Західного регіону України в звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду, від 01 липня 2010 року, було відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, в звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з зазначеною ухвалою перший заступник військового прокурора Західного регіону України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом № 31-4/1-10 від 28 липня 2009 року, ОСОБА_4 було зараховано курсантом на перший курс до Військового коледжу сержантського складу Львівського інституту Сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_3 Національного університету «Львівська політехніка».

Наказом № 142 від 28 липня 2009 року по стройовій частині, ОСОБА_4 було призначено на посаду курсанта та присвоєно військове звання «солдат».

Наказом № 14 від 22 січня 2010 року, ОСОБА_4 було відраховано з Військового коледжу сержантського складу Львівського інституту Сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_3 через небажання продовжувати навчання та Наказом № 14 від 22 січня 2010 року, знято зі всіх видів забезпечення.

Згідно з п. 7 ст. 3, пункту 15 КАС України поняття публічна служба включає в себе і військову службу.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, повязаній із захистом Вітчизни (Закон України Про загальний військовий обовязок і військову службу від 19 червня 1999 року № 766-ХІV).

Пунктами 2, 4 ст. 17 КАС України визначено, що спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а також спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом віднесено до компетенції адміністративних судів.

Судом встановлено, що під час навчання в інституті сухопутних військ відповідач проходив військову службу у званні «солдат».

Таким чином, кошти, які просить стягнути з відповідача прокурор відшкодовуються Міністерству оборони України або підпорядкованим йому військовим формуванням, яким в даному випадку виступає інститут Сухопутних військ.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1080, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

Згідно з підпунктом 5 п. 4 зазначеного Положення Міністерство оборони України, відповідно до покладених на нього завдань бере участь у реалізації державної політики та здійснює управління у сфері військової освіти, визначає напрями її розвитку.

Міноборони під час виконання покладених на нього завдань видає з питань, що належать до його компетенції, нормативно-правові акти, які є обов'язковими для виконання центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і громадянами.

Таким чино, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2010 року прийнята з порушенням норм процесуального права.

В силу п.4 ч. 1 ст. 204 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 165, 195, 196, п.3 ч. 1 ст. 199, п.4 ч. 1 ст. 204, ст. 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника військового прокурора Західного регіону України задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2010 року у справі за адміністративним позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Єщенко О.В.

суддя Димерлій О.О.

суддя Зуєва Л.Є.