Справа № 535/223/16-а
Суддя: Мальцев С. О.
Дата ухвалення: 2016-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 535/223/16-а
Провадження № 2-а/535/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року смт Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Суддя Мальцева С.О.,

з секретарем судового засідання Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого листа до виконання та поновити пропущений строк, для предявлення двох виконавчих листів виданих на виконання постанови суду, посилаючись на те, що постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 08.08.2014 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014 року та його позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України і Котелевському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії - задовольнити частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат за період з 08.04.2014 року по 08.08.2014 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 08.04.2014 року по 08.08.2014 року по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1 з 08.04.2014 по 08.08.2014 року по третій групі інвалідності в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області протягом одного місяця з дня набрання постановою суду законної сили подати звіт про виконання судового рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Судові витрати у справі віднести за рахунок держави. Вказав, що вище вказані постанови судів виконувалися управлінням пенсійного фонду добровільно та фактично тільки по заявах стягувачів без предявлення ними виконавчих листів, а томі він 20.10.2014 року звернувся безпосередньо до боржника із заявою про добровільне виконання зазначеного судового рішення. Проте, 07.11.2014 року відповідачем на його адресу направлено лист стосовно того, що відповідні кошти на виконання зазначеного рішення нараховані, але у звязку з відсутністю фінансування на ці цілі не виплачені та в подальшому при відповідному фінансуванні зазначене судове рішення буде виконане в повному обсязі. Однак, у жовтні 2014 року звернувся із заявою про видачу виконавчих листів та отримав їх 28 жовтня 2014 року та строк предявлення виконавчих листів до виконання до 23.09.2015 року. Вважає, що відповідач надаючи відповідь про добровільне виконання рішення увів його в оману, оскільки рішення суду прийняте після 01.01.2013 року повинно виконуватися в загальному порядку. Зазначив, що відповідач 18.03.2016 року направив йому відповідь, в якій відмовився добровільно виконувати рішення суду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, від нього мається заява про розгляд справи в його відсутність.

Представник управління пенсійного фонду не зявився про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків.

Частиною другою статті 261 КАС України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Установлено, що ОСОБА_1 отримав у Котелевському районному суді Полтавської області, по вище вказаній справі, два виконавчих листа 28.10.2014 року та 24.03.2016 року звернувся до цього ж суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

З урахуванням наведеного Суд вважає, що заявник є належним субєктом звернення до суду, тобто стягувачем по справі, який отримав виконавчі листи та пропустив строк для предявлення їх до виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» №606-ХІV.

Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішення суду по справі набрало чинності 23.09.2014 року, а тому строк предявлення виконавчих листів до виконання становив до 23.09.2015 року.

Частиною першою статті 261 КАС України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 23 Закону №606-ХІV.

Заявник, обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку, вказує на те, що управління пенсійного фонду почало добровільно частково виконувати постанову суду без предявлення виконавчих листів; виконавчі листи отримав 28.10.2014 року, а 07.11.2014 року отримав відповідь від відповідача про нарахування грошей, але у звязку з відсутністю фінансування на ці цілі вони не виплачені та зазначено, що в подальшому при відповідному фінансуванні судове рішення буде виконане в повному обсязі, в звязку з чим і очікував їх виплату відповідачем, проте і по цей час рішення суду останнім не виконане та фактично відмовлено в добровільному його виконанні (а.с. 4-8).

Разом з цим, Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов'язкове виконання судових рішень.

Таким чином, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України».

Стабільність судової практики безпосередньо пов'язана з поняттям стабільності судового рішення. Судове рішення за своєю суттю є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами.

Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів.

Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов'язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Більше того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіння своїм майном, також зобов'язує державу вживати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Втручання у майнові права є незаконним, з огляду на цілі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За цих обставин, Суд доходить до висновку, що наведені заявником причини пропуску строку для предявлення виконавчих листів є поважними, оскільки дійсно рішення суду визнано відповідачем та в добровільному порядку виконано ним частково та заявник правомірно очікує повного виконання відповідачем рішення суду та отримання коштів.

Відтак, заява ОСОБА_1 підлягає до повного її задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями статтею 261 КАС України та статтями 22, 24 Закону України « Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, - задовільнити повністю.

2.Визнати поважними причини пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого листа до виконання.

3.Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для предявлення двох виконавчих листів №535/710/14-а виданих 28 жовтня 2014 року на виконання постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 08.08.2014 року по справі №535/710/14-а.

4.Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а ухвала, постановлена без участі особи, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

5.Повний текст ухвали складено та виготовлено на протязі пяти днів.

СУДДЯ: С.О. Мальцев