Справа № 817/295/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/295/16

04 квітня 2016 року 09 год. 50хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник не прибув

третя особа на стороні відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенко Костянтин Володимирович
про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенко Костянтин Володимирович про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1689/15 від 21.10.2015 р., яка набрала законної сили, позивачем подано до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві виконавчий лист №2, яким зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, шляхом надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо суми вкладу та нарахованих процентів, які належать ОСОБА_2 з урахуванням Договору акційного строкового банківського вкладу 06.06.2014 року №2630/62/188793. Постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ВП №50241691 від 22.02.2016 р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не містить індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Позивач стверджує, що за вищевказаним виконавчим документом, боржником не є фізична особа, для ідентифікації якої необхідні додаткові відомості (ідентифікаційний номер). Має місце виконання рішення суду не просто конкретною посадовою особою, а юридичною особою банку, уповноваженою особою якого є Тимошенко К.В. Вважає протиправною постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві ВП №50241691 від 22.02.2016 р. про відмову відкритті виконавчого провадження та просить її скасувати; зобов'язати відповідний підрозділ виконавчої служби відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2 виданим 11.02.2016 р. Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/1689/15.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини неможливості прибуття суд не повідомив, заперечень на адміністративний позов не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини неможливості прибуття суд не повідомив, жодних пояснень чи заперечень на адміністративний позов не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1689/15 від 21.10.2015 року позов ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенка Костянтина Володимировича про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором акційного строкового банківського вкладу від 06.06.2014 року №2630/62/188793.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, шляхом надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо суми вкладу та нарахованих процентів, які належать ОСОБА_2 з урахуванням Договору акційного строкового банківського вкладу 06.06.2014 року №2630/62/188793.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з урахуванням Договору акційного строкового банківського вкладу від 06.06.2014 року №2630/62/188793.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №817/1689/15 від 13.01.2016 року, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з урахуванням Договору акційного строкового банківського вкладу від 06.06.2014 року №2630/62/188793, скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. В решті постанову суду залишено без змін. Постанова набрала законної сили 13.01.2016 року.

11.02.2016 року по адміністративній справі №817/1689/15 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2, яким зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, шляхом надання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо суми вкладу та нарахованих процентів, які належать ОСОБА_2 з урахуванням Договору акційного строкового банківського вкладу 06.06.2014 року №2630/62/188793 (а.с.12).

Виконавчий лист подано для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ВП №50241691 від 22.02.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №817/1689/15 виданого Рівненським окружним адміністративним судом 21.10.2015 року, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не містить індивідуальний ідентифікаційний номер боржника Тимошенка Костянтина Володимировича.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені в Закону України «Про виконавче провадження».

Абзацом 2 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Виконанню державною виконавчою службою підлягають виконавчі документи, в тому числі і виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті (пункт 1 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює вимоги до виконавчого документу, зокрема, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Приписами статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а саме у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Матеріалами справи стверджено, що боржником, відповідно до виконавчого листа №2 виданого Рівненським окружним адміністративним судом по адміністративній справі №817/1689/15, є уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Міський комерційний банк" Тимошенко Костянтин Володимирович (вул..Солом'янська, 33, м.Київ 03141, ). Тобто, в даному випадку в особі боржника поєднано, як відповідальну посадову особу банку і посадову особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, так і саму юридичну особу банку, яких зобов'язано виконати відповідне рішення суду щодо вчинення певних дій на корить позивача від імені та в інтересах ПАТ «Міський комерційний банк». За таких обставин, має місце виконання рішення суду не просто конкретною посадовою особою, а юридичною особою банку, відповідну посаду в якій займає Тимошенко К.В.

Відтак, застосування приписів п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», що містять вимогу щодо зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного боржника саме як фізичної особи, у даному випадку є протиправним. Також суд зазначає, що виконавчий лист в графі «боржник» містять усі необхідні відомості (код ЄДРПОУ, адреса), які дають змогу ідентифікувати боржника, як юридичну особу ПАТ «Міський комерційний банк», що свідчить про необхідність виконання такого виконавчого документу у спосіб та порядок передбачений для юридичних осіб боржників.

З огляду на вищевикладене, постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ВП №50241691 від 22.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог позивача зобов'язати відповідний підрозділ виконавчої служби відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2 виданим 11.02.2016 року Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/1689/15, суд дійшов висновку, що у задоволені таких позовних вимог позивачу необхідно відмовити враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Здійснення виконавчого провадження є дискреційними повноваженнями виконавчої служби.

Дискреційні повноваження - сукупність прав і обов'язків, що дають можливість діяти на власний розсуд у межах закону. Дискреційні повноваження є елементом компетенції, і їх використання повинно відбуватися лише у рамках закону, що відповідає принципу законності та зміцнює законність. Власний, вільний розсуд - це повноваження, надані особі, яка наділена владою, вибирати між двома або більше альтернативами, коли кожна альтернатива законна. Отже, це вибір лише із законних альтернатив.

Принцип поділу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, суд не може зобов'язати відповідний підрозділ виконавчої служби відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2 виданим 11.02.2016 р. Рівненським окружним адміністративним судом у справі №817/1689/15, оскільки в такому випадку суд підмінить собою орган державної виконавчої служби , що суперечить конституційному принципу поділу влади на законодавчу, виконавчу і судову.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ст. 94 КАС України та згідно Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.02.2016 року ВП №50241691.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.