Справа № 803/31/16
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Справа № 876/1729/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі №803/31/16 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Волинський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Прокуратури Волинської області в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Волинської області від 14.12.2015 року №606к про звільнення її з посади старшого прокурора прокуратури Любешівського району Волинської області та з органів прокуратури у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури, стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та зобов'язати прокуратуру Волинської області запропонувати їй відповідну роботу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2012р.,у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити дії, відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт наголошує на тому, що відповідно до наказу прокурора Волинської області №606к від 14.12.2015 року вона була звільнена з посади старшого прокурора прокуратури Любешівського району та з органів прокуратури з 14.12.2015 року на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України , у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури.

Апелянт вважає, що оскаржуваний наказ був прийнятий із грубим порушенням норм чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5-1 розділу VIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Згідно рейтингового списку Маневицької місцевої прокуратури Волинської області, затвердженого протоколом засідання робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015 року, позивач посіла 31 місце, за результатами тестування на знання законодавчої бази набрала 81 із 100 балів, за результатами тестування на загальні здібності - 5 зі 100 балів, тобто її загальний бал за результатами двох етапів тестування становив 86 балів. Зазначила, що протокол засідання робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015 року свідчить лише про проходження тестування та кількість набраних балів, а не про успішність чи неуспішність його проходження, як зазначено у Перехідних положеннях Закону України "Про прокуратуру".

За час роботи в органах прокуратури апелянт зазначає, що вона володіє необхідними знаннями та навичками роботи, що підтверджується записами у трудовій книжці про заохочення та нагородження цінними подарунками. Крім того, наголошує на тому, що в її сім'ї немає інших осіб із самостійним заробітком. Наведені обставини свідчать про те, що при звільненні її з посади прокурора Любешівського району відповідач не дотримався вимог статті 42 КЗпП України, оскільки ним не було враховано переважного її права на залишення на роботі.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання на виклик суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи у її відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи та встановленосудом, що з 01.11.2005 року ОСОБА_1, працювала в органах прокуратури, у тому числі з 20.08.2013 року на посаді старшого прокурора прокуратури Любешівського району Волинської області відповідно до наказу від 19.08.2013 року №446к, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.10-16).

29.09.2015 року ОСОБА_1, відповідно до чинного законодавства було ознайомлено із попередженням про звільнення, згідно з яким останню повідомлено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року (а.с.8).

Згідно наказу прокурора Волинської області від 14.12.2015 року №606к молодшого радника юстиції ОСОБА_1, звільнено з посади старшого прокурора прокуратури Любешівського району та з органів прокуратури з 14.12.2015 року на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв'язку із реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (а.с.9).

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про незаконність її звільнення з посади старшого прокурора прокуратури Любешівського району та з органів прокуратури не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Реорганізація - одна з форм припинення юридичної особи. При реорганізації юридична особа припиняється, але всі її права та обов'язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

Можливість для звільнення працівників у разі реорганізації підприємства, допускається тільки за умови скорочення штату або чисельності працівників. Право визначити чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому їм органу.

Частиною четвертою статті 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року.

З додатку до цього Закону видно , що встановлено перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур, яким передбачено, що на території Волинської області утворюються такі місцеві прокуратури: Володимир-Волинська, Маневицька, Ковельська та Луцька. Зокрема, територіальна юрисдикція Маневицької місцевої прокуратури поширюється на Камінь-Каширський район, Ківерцівський район, Любешівський район, Маневицький район, Рожищенський район.

Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 року №75ш у зв'язку з утворенням з 15.12.2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Волинської області, зокрема щодо виключення штатного розпису прокуратури Любешівського району.

Згідно п. 2.1 цього наказу встановлено у штатному розписі Маневицької місцевої прокуратури Волинської області за рахунок резерву Генеральної прокуратури 33,5 одиниць, з них 18 прокурорських одиниць, у Любешівському відділі Маневицької місцевої прокуратури Волинської області встановлено 3 прокурорських одиниці (а.с.36-38).

Виходячи з вище викладеного колегія суддів зазначає , що у відповідача дійсно мала місце реорганізація установи із скороченням чисельності або штату працівників.

Відповідно до частин 1, 3 статті 16 Закону України "Про прокуратуру" незалежність прокурора забезпечується: особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності; порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами; забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора; установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури; належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора; функціонуванням органів прокурорського самоврядування; визначеними законом засобами забезпечення особистої безпеки прокурора, членів його сім'ї, майна, а також іншими засобами їх правового захисту.

Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Стаття 51 Закону України "Про прокуратуру" встановлює загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді.

Відповідно до пункту 9 частини першої цієї статті прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Як стверджується матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції,що 29.09.2015 року у зв'язку з внесенням змін до структури та штатного розпису прокуратури Волинської області щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районного рівня та затвердження штатних розписів новоутворених місцевих прокуратур, на підставі чого передбачено скорочення посади, яку обіймала апелянт, останню було попереджено під розписку про її звільнення у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року (а.с.8).

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України "Про прокуратуру" добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п'ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до п. 5-1 розділу VIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються:

а) особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п'ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права;

б) особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності цим Законом не працюють в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування;

в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Тобто, у зв'язку з припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур Волинської області та у зв'язку з затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Волинської області, прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, - за умови успішного проходження ними тестування.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, який затверджений наказом Генеральної прокуратури України від 20.07.2015 року №98 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 1.2 Порядку на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють (пункт 1.4 Порядку).

Відповідно до пункту 5.2 Порядку працівник, який на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює.

Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури.

Як видно з матеріалів справи , що ОСОБА_1, звернулась у встановлені строки до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури, тобто до прокуратури Волинської області, із відповідною заявою для участі в тестуванні на посаду прокурора Маневицької місцевої прокуратури.

Відповідно до пункту 3.16 Порядку на підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо.

Згідно із пунктом 9.1 Порядку рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності.

Згідно рейтингового списку на заняття посад у Маневицькій місцевій прокуратурі (а.с.43), ОСОБА_1 займає 31 позицію у списку з загальною сумою набраних балів - 86 (за результатами тестування на знання законодавчої бази - 81 бал, на загальні здібності - 5 балів).

Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 року №75ш у штатному розписі Маневицької місцевої прокуратури Волинської області за рахунок резерву Генеральної прокуратури України встановлено 33,5 одиниць, з них 4 керівні адміністративні посади, 18 прокурорських посад, 6 посад державних службовців та 5,5 посад службовців (а.с.36-38).

Згідно із пунктом 9.5 Порядку керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Таким чином, не увійшовши до рейтингового списку з необхідною кількістю набраних балів, які дозволили б ОСОБА_1 зайняти посаду прокурора в штатному розписі Маневицької місцевої прокуратури Волинської області, у зв'язку з чим остання залишилася поза штатом працівників прокуратури, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно звільнив позивача з посади старшого прокурора прокуратури Любешівського району Волинської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" та пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП.

Колегія суддів безпідставними доводи апелянта , що відповідно до статті 42 КЗпП вона має переважне право на залишення на роботі під час скорочення чисельності та штату працівників прокуратури, так як, таке право не передбачено ні Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, який є спеціальним законом по відношенню до КЗпП, ні Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури. Оскільки під час проведення тестування всі кандидати знаходяться в рівних умовах і правах, без надання будь-яких переваг. Обмеження у конкурсі передбачено лише для певної категорії осіб, а саме частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про прокуратуру" та пунктом 1.6 Порядку.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року у справі №803/31/16- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 12 квітня 2016 року.