Справа № 210/2108/16-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2108/16-а
Провадження № 2-а/210/62/16
У Х В А Л А

іменем України

"04" квітня 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О. В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім'єю, знаходження на утриманні та зобов'язання призначити щомісячні виплати у зв'язку зі смертю чоловіка, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. Даний позов пред'явлено Позивачем ОСОБА_3 як до адміністративного суду і складено з посиланнями на КАСУ. Тому питання про відкриття провадження в адміністративній справі вирішується за КАС України.

Дослідивши адміністративний позов, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.50 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Зенд проти Австрії» від 12.10.78 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не тільки на правову основу самого існування суду, а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, установлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, установленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі делегованих повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Частина 3 ст. 2 КАС України передбачає перелік підстав з яких адміністративні суди повинні перевіряти оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. А саме, звернутися до суду з позовом може громадянин, якщо він вважає, що: рішенням, дією або бездіяльністю державного органу або органу місцевого самоврядування, службовою особою під час здійснення ними управлінських функцій порушено або порушуються його права чи свободи; покладені на нього обов'язки не передбачені законодавством або передбачені законодавством, але без урахування конкретних обставин, за яких ці обов'язки повинні покладатися, або що вони покладені не уповноваженими на це особою чи органом; створено або створюються перепони для реалізації ним своїх конституційних прав чи свобод або що вжиті заходи щодо реалізації його прав є недостатніми; його притягнено до відповідальності, яку не передбачено законом, або до нього застосовано стягнення за відсутністю передбачених законом підстав, або неправомочною службовою особою чи органом тощо.

Згідно з ст 4 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, тобто на спори з суб"єктом владних повноважень у публічній сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Як вбачається з адміністративного позову ОСОБА_3, остання в порядку КАС УКраїни просить суд встановити факт проживання однією сім"єю з своїм чоловіком ОСОБА_4 та знаходження на його утриманні, та відповідно, у зв"язку із цим призначити їй страхові виплати.

Однак, розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відбувається за правилами, визначеними главою 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 259 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, за змістом ст.ст. 256, 259 ЦПК України, не може і не повинно зобов'язувати будь-якого вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить встановити факти, що мають юридичне значення - проживання однією сім"єю та перебування на утриманні - з метою отримання страхових виплат, які виплачуються в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV) завданням страхування від нещасних випадків на виробництві є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Згідно з ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", право на отримання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого.

Враховуючи, що при виконанні своїх повноважень щодо відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, то такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки встановлення юридичних фактів, про які просить позивач в своєму адміністративному позові, безпосередньо пов"язано з вирішенням спору про право - право на отримання страхових виплат особами, які перебували на утриманні померлого, такі вимоги розглядаються за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства.

Отже, вимоги, викладені в адміністративному позові ОСОБА_3, щодо встановлення факту, що має юридичне значення, та вирішення спору про наявність права на отримання страхових виплат, не є вимогами публічно-правового характеру, а носять цивільно-правовий характер, то відповідно такий позов підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а тому підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, але не за правилами ст. 17 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім'єю, знаходження на утриманні та зобов'язання призначити щомісячні виплати у зв'язку зі смертю чоловіка - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовну заяву з усіма додатками - повернути позивачу разом з ухвалою про відмову у відкритті провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається до апеляційної інстанції.

Суддя: О. В. Чайкіна