Справа № 2-а-1186/11
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1186/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в письмовому провадженні )

03 листопада 2011 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році і належить до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №051414, виданим Рівненською облдержадміністрацією 20.01.1993 року.

17 серпня 2011 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі з проханням провести перерахунок розміру пенсії у зв»язку із збільшенням з 01 січня і 01 квітня 2011 року розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки довідався про те, що вказане Управління йому неправильно обчислило розмір пенсії.

На свою заяву до відповідача позивач отримав відповідь від 01.09.2011 року за №6292/04, у якій управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі доводить правильність нарахування та виплати йому пенсії.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Вважає, що відповідач не діяв відповідно до своїх повноважень та на підставі закону, тому просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов»язати виконати певні дії - провести перерахунок пенсії у зв»язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 01 січня та 01 квітня 2011 року та виплатити з урахуванням отриманих сум додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 30 % мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність. В заперечені проти позову посилається на те, що позивачу пенсія нараховувалась і виплачувалась відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції Закону №107-VI від 28.12.2007 р.) відповідно до якого особам віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення пункту 29 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107-VI від 28.12.2007 р. визнано неконституційними на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. Оскільки не були приведені у відповідність вказані положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та у зв»язку із відсутністю нормативного акту про відновлення дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції чинній до внесення змін, то порядок обчислення пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, залишився неврегульованим. Тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, належить до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А №051414, виданого Рівненською облдержадміністрацією 20.01.1993 року.

Право позивача на одержання пенсії як особи, що віднесена до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідачем не оспорюється, тому на підставі ч. 3 ст. 72 КАС України доказуванню не підлягає.

Основні положення реалізації права на соціальний захист, зазначений у ст. 46 Конституції України, визначені і закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст. 51 вищевказаного закону як особа, віднесена до другої категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач повинен був отримувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Тобто для обчислення розміру пенсії мала братись мінімальна пенсія за віком, яка визначалася відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Окрім того, у відповідності до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії. Перерахунок розміру пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачу слід визначити пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком. Тому відмова відповідача у проведенні такого перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність визначеного законом є протиправною.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

Як видно з відповіді суб'єкта владних повноважень від 01.09.2011 року, розмір пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю був обчислений згідно положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач при обчисленні розміру пенсії виходив не з положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а керувався розмірами визначеними постановами Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету". В 2008 році відповідач керувався змінами до вказаного Закону, внесеними Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік", які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, однак відповідач вважає, що порядок обчислення розміру пенсії залишився не врегульованим, а тому має застосовуватися положення постанови КМУ від 28.05.2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" та положення постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", згідно якої мінімальний розмір пенсії повинен становити не менше ніж 1090 грн.

Вказані нормативно правові акти для обчислення розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідач застосовував безпідставно, оскільки за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при обчисленні розміру пенсії він повинен був керуватись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Надання ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повноважень Кабінету Міністрів України на визначення порядку обчислення передбачених цим законом пенсій не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав, визначених законом.

Саме з таких міркувань виходила колегія суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зазначаючи в постанові від 30 вересня 2008 року про те, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімальної пенсії за віком ) для розрахунку інших, не пов'язаних з нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч.1 цієї статті.

Стосовно змін до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внесених Законом України №107-V1 від 28.12.2007 року "Про державний бюджет України на 2008 рік", то рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень Закону України " Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Таким чином, оскільки відповідач незаконно відмовив позивачу в перерахунку розміру його пенсії і додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не зробив перерахунку розміру цієї пенсії у зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, він змушений звертатись до суду із позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

За змістом ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт який має вищу юридичну силу. Таким чином при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови №530 від 28 травня 2008 року та №654 від 16 липня 2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених закон прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта який би визначав цей розмір не має. Тому положення ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у якому зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмів пенсій призначених згідно з цим Законом не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутністю іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки, позивач звернувся до відповідача із заявою та всіма необхідними документами про перерахунок пенсії 17.08.2011 року, то має право на одержання перерахованої пенсії з врахуванням страхового стажу, починаючи з 17.08.2011 року.

Керуючись ст.ст. 8, 46 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", ст. ст. 28, 45 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ст. 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення суб»єкта владних повноважень, зобов»язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17.08.2011 року та виплатити додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 30 % мінімальної пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський місьрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя :